Справа №523/3291/25
Провадження №1-кс/523/2518/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000832 від 18.02.2025 року « Про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овруч Житомирської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, проходячий військову службу за контрактом на посаді начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, у військовому званні «старший лейтенант» , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

ВСТАНОВИВ:

09.05.2025 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 - захисника підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000832 від 18.02.2025 року « Про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання» відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, захисник посилається на зміну обставин, адже при обранні запобіжного заходу слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.369 КК України, а так як його дії перекваліфіковані на ч.1 ст.369 КК України виникла підстава для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

У судовому засіданні сторона захисту підтримала клопотання, прокурор не заперечував проти його задоволення.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступного.

Згідно матеріалів клопотання, у провадженні Другого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві (з дислокацією у місті Одесі) перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000832 від 18.02.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

06.05.2025 ОСОБА_4 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, відповідно до якого останній підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

22.04.2025 слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси постановлено ухвалу, якою продовження строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Статтею 201 КПК України передбачено, що підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього судом, чи про зміну способу їх виконання.

Суд зобов`язаний розглянути клопотання обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Частиною 5 статті 201 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Слідчий суддя в ухвалі від 22.04.2025 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , в якості обґрунтування застосування найбільш сурового запобіжного заходу посилається зокрема і на ту обставину, що підозрюваному інкриміновано вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом IX-2 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Частина ч. 1 статті 369 КК України, за цим критерієм, відноситься до нетяжких злочинів.

ОСОБА_4 , не відноситься до виключного переліку осіб, перерахованих у частині 2 статті 183 КПК України, інкримінований йому злочин є нетяжким за критерієм тяжкості, а отже застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недопустимим та таким, який порушує вимоги Кримінального процесуального законодавства.

У ч.1 ст. 177 КПК України вказано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В матеріалах кримінального провадження наразі відсутні будь-які відомості (фактичні докази) стосовно того, що ОСОБА_4 має намір переховуватися від органів досудового розслідування або суду, впливати на будь-яких осіб, перешкоджати кримінальному провадженню, або вчинити інше кримінальне правопорушення, хоча мінімальний рівень таких ризиків продовжує існувати.

В ч. 2 ст. 177 КПК України зазначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

ЄСПЛ неодноразово вказував, в тому числі і в рішеннях за скаргами проти України, що відповідно до подп. "З" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, обов`язковою умовою взяття підозрюваного під варту, а також при продовженні строку тримання під вартою, невід`ємною частиною гарантій проти довільного застосування цього запобіжного заходу виступає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, не стільки за примхи слідства, скільки за оцінкою всіх поданих матеріалів до суду.

Згідно ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Відповідно до ст.181 КПК України Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, ризики значно знизилися, наразі застосування до ОСОБА_4 такого з/з як тримання під вартою є неможливим. Разом з тим з урахуванням ризиків встановлених при продовженні і обранні запобіжного заходу, а саме: ризику переховуватись від органів досудового розслідування, суду; ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризику впливу на свідків, ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та ризику продовжувати вчинювати свою злочинну діяльність, на переконання слідчого судді такий запобіжний захід як особисте зобов`язання не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, що зумовлює підстави для часткового задоволення клопотання сторони захисту та зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 201,177,181 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Змінити застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000832 від 18.02.2025 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби, тобто з 22:00 до 05:00 наступної доби заборонивши залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за винятком часу слідування в укриття та у зворотному напрямку під час повітряної тривоги.

Негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрювану, строком до 28.05.2025, наступні обов`язки:

1) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, навчання та/або місця роботи;

2) без дозволу слідчого, прокурора, суду не відлучатися за межіОдеської області;

3) прибувати до слідчого та прокурора за викликом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити Відділу (відділенню) поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган досудового розслідування за місцем проживання підозрюваного та прокурора ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали до 28.05.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1