Справа № 362/5031/25
Провадження № 1-кп/362/623/25
ВИРОК

Іменем України

26.08.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389 від 09 червня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Застугна Обухівського району Київської області, який має середню освіту, не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2025 року о 09 год. 30 хв. інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_7 під час здійснення патрулювання на службовому автомобілі марки «Skoda Rapid», спеціальний номерний знак на синьому фоні НОМЕР_1 , перебуваючи в складі автопатруля «Брас 120» патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, перебуваючи на території зони обслуговування с. Застугна Обухівського району Київської області по вул. Лесі Українки поблизу будинку № 45, зупинили мопед марки «Yamaha», моделі «Jog» під керуванням водія ОСОБА_4 .

Інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_7 повідомили ОСОБА_4 про застосування технічних засобів відеофіксації. В ході перевірки поліцейським СРПП відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 встановлено факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме: нескладення адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме: нескладання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 08.06.2025 о 09 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у службовому автомобілі марки «Skoda Rapid», спеціальний номерний знак на синьому фоні НОМЕР_1 поблизу будинку АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що останній є службовою особою органів Національної поліції України, оскільки перебував в однострої, представився та мав при собі нагрудний жетон, в посадові обов`язки якого входить робота, пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, надав неправомірну вигоду в сумі 1000 грн.

Після цього злочинні дії ОСОБА_4 були припинені поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе за ч. 1 ст. 369 КК України визнав повністю і пояснив, що в обвинувальному акті вказано правильно всі обставини, за яких він надав неправомірну вигоду працівнику поліції, хотів, щоб на нього не складали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просив не призначати йому покарання у виді штрафу, оскільки він ніде не працює, бо доглядає за хворою матір`ю і не має змоги влаштуватися на роботу.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім того, судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин тощо.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України як надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, ставлення обвинуваченого до вчиненого (вину визнав повністю), особу ОСОБА_4 , а саме: на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання старостою с. Застугна характеризується позитивно, старшим ДОП СП ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області характеризується посередньо, ніде не працює.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому.

Згідно зі ст. 67 КК України, судом обставин, що обтяжують відповідальність, не виявлено.

З урахуванням вище викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 міру покарання у виді обмеження волі, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, відсутність обтяжуючих обставин, відношення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Прокурором заявлено клопотання про застосування спеціальної конфіскації щодо грошових коштів, які були надані обвинуваченим як неправомірна вигода працівникам поліції.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді, зокрема, позбавлення волі. Спеціальна конфіскація застосовується, зокрема, на підставі обвинувального вироку суду.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується, зокрема, у разі, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження (ч. 9 ст. 100 КПК України).

Таким чином, враховуючи вищевказані положення КК України та КПК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до майна, за допомогою якого було вчинено злочин та яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме: грошових коштів в сумі 1000 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Оскільки суд вже дійшов висновку про спеціальну конфіскацію грошових коштів в сумі 1000 грн. на користь держави, арешт накладений на них скасуванню не підлягає.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або роботи;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- оптичний носій інформації DVD-R диск марки «Verbatim», об`ємом 4,7 GB МБ 120, min з рукописним написом «Відео з бодікамери від 08.06.2025 БРАС-120», на якому міститься 1 відеофайл з назвою 1. Export-in8e9.mp4, який було зафіксовано на нагрудну камеру поліцейських СРПП ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, поміщений до паперового конверту білого кольору та зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

- на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, ч. 9 ст. 100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію щодо грошових коштів в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, купюрами номіналом 500 (п`ятсот) гривень з серійними номерами ЕВ 8933304, В33121093, які поміщені до спеціального пакету CRI 1195209 та передані на зберігання шляхом зарахування на спеціально визначений депозитний рахунок уповноваженого банку, що обслуговує Головне управління Національної поліції в Київській області, звернути на користь ЗСУ (Національний банк України МФО 300001 Рахунок № UA0992708 Отримувач: Національний банк України).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1