Справа № 357/4148/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква об`єднане кримінальне провадження, відомості про які внесені до ЄРДР за №№0001169 від 29.03.2024 та 0000614 від 14.09.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чупира Білоцерківського р-ну Київської обл., громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України,

з укладеною 30.12.2024 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості,-

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

В кінці березня 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 21 години ОСОБА_4 спільно з Особою ОСОБА_6 (відомості про особу неповні відповідно до презумпції невинуватості), судовий розгляд щодо якої здійснюється в іншому провадженні (далі Особа ОСОБА_6 ), проходили неподалік буд. АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_7 , в цей час у них виник умисел на чинення крадіжки майна з вказаного будинку.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 за попередньою змовою з Особою ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, повторно, скориставшись тим, що їх дії залишаються непоміченими сторонніми особами, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, де Особа ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом, з метою реалізації свого злочинного умислу, розробили чіткий план дій та розподілили ролі кожного у вчиненні злочину, де ОСОБА_4 залишився на території присадибної ділянки буд. АДРЕСА_3 , та став спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження Особи «Д» про появу сторонніх осіб або співробітників правоохоронних органів, які б могли запобігти їм вчинити злочин, а Особа ОСОБА_6 переліз через паркан та незаконно проник на територію вказаного домоволодіння.

В подальшому, Особою ОСОБА_6 за допомогою металевого лома, який знайшов на вказаному подвір`ї віджав металеву решітку на вікні будинку та, розбивши скло вікна, проник до будинку АДРЕСА_3 , де з вказаного будинку здійснив крадіжку майна, а саме: велосипеда марки «Ardis», вартістю 5520 гривень, електротримеру (коси) марки «ALPINA» моделі ABR1.0ЕЈ, вартістю 2116 гривень 20 копійок, та подовжувача довжиною 50 м, вартістю 150 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 спільно з Особою ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 7786 гривень 20 копійок.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникнення у житло.

Окрім цього, ОСОБА_4 14 вересня 2024 року, приблизно о 09 годині, перебуваючи по вул. Фастівська в м. Біла Церква Київської обл. на земельній ділянці незаконно придбав-знайшов фрагмент блістеру з вмістом однієї таблетки білого кольору, ззовні схожої на наркотичний засіб «метадон» (фенадон).

Визначивши за зовнішніми ознаками, що виявлена ним таблетка білого кольору є наркотичним засобом «метадон» (фенадон), ОСОБА_4 залишив її при собі незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту.

Надалі, 14 вересня 2024 року в період часу з 11 години 11 хвилини по 11 годину 17 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку № 10 по пров. Осводівський у м. Біла Церква Київської обл., у ході проведення огляду місця події добровільно видав фрагмент блістеру з вмістом однієї таблетки білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон» (фенадон). Маса «метадону» (фенадону) у 1 (одній) таблетці складає 0,022 г, який ОСОБА_9 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України без кваліфікуючих ознак, а саме як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

30.12.2024 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано у судовому засіданні, також до матеріалів провадження долучено письмову заяву-згоду потерпілої ОСОБА_7 .

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.

У судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.4 ст.185 КК України, зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Відповідно до ч. 3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 471, 474 КПК України.

Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 можливо призначити покарання: за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років; за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі строком 2 (два) роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточно ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Також судом встановлено, що потерпілою надано прокурору письмову заяву-згоду на укладення угоди про визнання винуватості, що узгоджується із вимогами ч.4 ст.469 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв умисний кримінальний проступок у сфері обігу наркотичних засобів та умисне кримінальне правопорушення проти власності, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, непрацевлаштований, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як виключений за вчинення тяжких або особливо тяжких злочинів. Згідно з довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 16.09.2024 № 1165 обвинувачений медичну допомогу у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не отримує.

Окрім цього, ОСОБА_4 раніше судимий: 08.11.2007 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.199, ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки та встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України; 10.10.2008 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн; 03.09.2009 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців; 24.12.2013 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч. 2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, звільнений 04.05.2017 із Білоцерківської ВК № 35 на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2017 умовно-достроково з невідбутим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців 29 (двадцять дев`ять) днів.

З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений не досяг пенсійного віку, не належить до осіб з інвалідністю.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Водночас, в обвинувальному акті вказано, що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, групою осіб за попередньою змовою. Суд, в розумінні ч.4 ст.67 КК України, не визнає вказану обставину такою, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , з огляду на те, що вказана обставина врахована при кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309, ч.4 ст.185 КК України, а саме як: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникнення у житло, що згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінального проступку та тяжкого злочину, враховуючи данні про особу винного, його ставлення до вчиненого, позицію потерпілої та її письмову згоду щодо укладення угоди, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді: обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.309 КК України, позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, та призначення остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі зі звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки суд вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, зокрема й позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судової експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-24/53188-НЗПРАП від 20.09.2024) у розмірі 3029,12 грн (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 копійок) документально підтверджені, тому вказані витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 65-67, 70, 75, 76, 185, 309 КК України, ст.ст. 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 30.12.2024 в об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про які внесені до ЄРДР за №№ 0001169 від 29.03.2024 та 0000614 від 14.09.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_4 остаточне узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно з ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку, тобто з 15.04.2025.

Нагляд за ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженого.

Речові докази:

?1 (одну) таблетку білого кольору, у вмісті якої виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,022 г, поміщену до спеціального пакету № 0003926 з пояснювальними написами, який відповідно до постанови про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 24.09.2024, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 1434 від 24.09.2024 зберігається у камері схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;

?DVD-R диск з серійним номером ZE6369-DVD-T470 із відеозаписами, який відповідно до постанови про визнання матеріалів відеозапису документами та приєднання до матеріалів кримінального провадження оптичного носія інформації, на якому збережені матеріали відеозапису від 24.09.2024 зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-24/53188-НЗПРАП від 20.09.2024) у розмірі 3029,12 грн (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 копійок) на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1