Справа № 639/3170/25
Провадження № 1-кс/639/595/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Новобаварського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000406 від 06.05.2025, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, розлучений, будь-яких осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, останній раз: 16.06.2021 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 20.12.2024 з ДУ «Темнівська ВК (№100)» умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 3 місяці 11 днів, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова із клопотанням, яке погоджено прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив новий злочини проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаною про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», за наступних обставин:

так, ОСОБА_4 06.05.2025, приблизно о 14 год. 00 хв., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебував на терміналі «Холодна Гора», що розташований за адресою: м.Харків, вул.Полтавський Шлях, 149-Д, де побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким розпочав діалог, в ході якого чоловіки почали рух вулицею Полтавський Шлях м. Харкова, вздовж ринку «Термінал», та зупинились поблизу аптеки «АНЦ» за адресою: м. Харків, пров. Розторгуївський, 2, де продовжили спілкування, під час чого ОСОБА_4 помітив у лівій руці ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A5», у корпусі зеленого кольору, з об`ємом пам`яті 64 GB.

Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна, належного ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи фактор несподіванки, стоячи навпроти до нічого не підозрюючого про його злочинні наміри потерпілого, ОСОБА_4 раптово наблизився до ОСОБА_6 , та ривком правої руки вихопив мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A5», у корпусі зеленого кольору, з об`ємом пам`яті 64 GB, з лівої руки останнього, відкрито заволодівши таким чином його майном, після чого, незважаючи на неодноразові законні вимоги повернути зазначений мобільний телефон, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь майно потерпілого, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

06.05.2025, о 19 год. 25 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

07.05.2025, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підозра, висунута ОСОБА_4 , обґрунтована зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 від 06.05.2025;

- протоколом огляду місця події від 06.05.2025, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду місця події від 06.05.2025, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 06.05.2025;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06.05.2025 за участю потерпілого ОСОБА_6 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.05.2025.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, з середньо-спеціальною освітою, розлучений, осіб на утриманні не маючий, офіційно не працевлаштований, раніше судимий: 28.08.2009 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік; 02.02.2011 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 198, ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 3 місяці; 02.12.2013 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки; 19.02.2014 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці; 23.09.2015 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна; 14.12.2015 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2тст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна; 23.02.2016 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна; 17.07.2020 Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна; звільнений 08.09.2020 з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області №21 по відбуттю строку покарання; 16.06.2021 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; звільнений 20.12.2024 з Темнівської виправної колонії Харківської області №100 умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 3 місяці 11 днів; зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

На цей час вбачаються підстави, для застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування, встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким злочином та передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того, у підозрюваного немає міцних соціальних зв`язків, що надає можливості останньому почати переховуватись від органу досудового розслідування.

Також, припинення протиправної діяльності ОСОБА_4 не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів.

п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України - ризик незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину. На даний момент ОСОБА_4 відомі данні потерпілого, місце його проживання, коло спілкування, що дає йому можливість впливати на свідчення потерпілого, а саме психічно впливати на останнього та примусити його змінити свої показання, або взагалі відмовитися від них, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності. Крім цього, у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Так, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останнім незаконного впливу на потерпілого, свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється підтверджується тим, що характер та спосіб вчиненого злочину, що характеризується як злочини проти власності, тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, він може вчинити й інший злочини, так як підозрюваний неодноразово раніше судимий: 28.08.2009 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік; 02.02.2011 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 198, ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 3 місяці; 02.12.2013 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки; 19.02.2014 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці; 23.09.2015 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна; 14.12.2015 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна; 23.02.2016 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна; 17.07.2020 Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна; звільнений 08.09.2020 з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області №21 по відбуттю строку покарання; 16.06.2021 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; звільнений 20.12.2024 з Темнівської виправної колонії Харківської області №100 умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 3 місяці 11 днів. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив вказане кримінальне правопорушення, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності.

Так, згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України органом досудового розслідування враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється; відсутність міцних соціальних зв`язків, майновий стан та репутація підозрюваного.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, врахованих при обранні вказаного запобіжного заходу, які на даний час дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні та продовжити злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень.

Орган досудового розслідування вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час здійснення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження. Зміна запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, не забезпечить запобіганню спробам підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто запобігання ризикам.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення участі підозрюваного у досягненні завдань кримінального провадження, орган досудового розслідування дійшов висновку про необхідність застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вказує на неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив вказане клопотання задовольнити.

Під час судового засідання підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділенням ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000406 від 06.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

07.05.2025, згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтована зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 від 06.05.2025; протоколом огляду місця події від 06.05.2025, проведеного за адресою: м. Харків, вул. Болгарська, буд. 14; протоколом огляду місця події від 06.05.2025, проведеного за адресою: м. Харків, пров. Розторгуївський, буд. 2; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 06.05.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06.05.2025 за участю потерпілого ОСОБА_6 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.05.2025.

Згідно з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, що наведена в рішеннях «Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін., термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 Європейський суд з прав людини зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність (чи недоведеність) його вини у вчиненні цього кримінального правопорушення, потребують перевірки під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду, що не виключає можливості застосування до нього запобіжного заходу на стадії досудового розслідування.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України - ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

Наявність зазначеного ризику підтверджується тим, що злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким злочином та передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того, у підозрюваного немає міцних соціальних зв`язків, що надає можливості останньому почати переховуватись від органу досудового розслідування.

Також, припинення протиправної діяльності ОСОБА_4 не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів.

Пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України - ризик незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні.

Наявність вказаного ризику підтверджується характером та обставинами вчинення злочину. На даний момент ОСОБА_4 відомі данні потерпілого, місце його проживання, коло спілкування, що дає йому можливість впливати на свідчення потерпілого, а саме психічно впливати на останнього та примусити його змінити свої показання, або взагалі відмовитися від них, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності. Крім цього, у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Так, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останнім незаконного впливу на потерпілого, свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України - ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Наявність цього ризику підтверджується тим, що характер та спосіб вчиненого злочину, що характеризується як злочини проти власності, тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, він може вчинити й інший злочини, так як підозрюваний неодноразово раніше судимий: 28.08.2009 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік; 02.02.2011 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 198, ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 3 місяці; 02.12.2013 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки; 19.02.2014 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці; 23.09.2015 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна; 14.12.2015 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна; 23.02.2016 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна; 17.07.2020 Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна; звільнений 08.09.2020 з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області №21 по відбуттю строку покарання; 16.06.2021 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; звільнений 20.12.2024 з Темнівської виправної колонії Харківської області №100 умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 3 місяці 11 днів. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив вказане кримінальне правопорушення, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються обставини, визначені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України; 2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, оскільки санкцією ч. 4 ст. 186 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має тяжких захворювань чи інвалідності; 4) наявні відомості про те, що підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово раніше судимий, останній раз 16.06.2021 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 20.12.2024 з ДУ «Темнівська ВК (№100)» умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 3 місяці 11 днів; 5) відомості про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який будь-яких осіб на утриманні не має, має постійне місце проживання та реєстрації.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

При визначенні альтернативного запобіжного заходу, відповідно до п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України, слідчий суддя визначає підозрюваному ОСОБА_4 заставу - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121120,00 грн. (3 028,00 грн. x 40 = 121120,00 грн.), що є достатнім розміром застави для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк затримання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 06 травня 2025 року з 19 годин 25 хвилин.

Строк закінчення дії ухвали стосовно підозрюваного ОСОБА_4 - 04 липня 2025 рокуо 19 годин 25 хвилин.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави у кримінальному провадженні - 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121120,00 грн. (3 028,00 грн. x 40 = 121120,00 грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, до сплину терміну тримання під вартою.

Реквізити депозитного рахунку для зарахування коштів при обранні судом міри запобіжного заходу: отримувач коштів ТУ ДСА України в Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; код банку отримувача: 820172; рахунок отримувача: UA0006674.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали або у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з міста Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до ГУ ДМС України в Харківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі отримання таких документів підозрюваним ОСОБА_4 ).

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що в разі невиконання покладених на підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного може бути застосовано інший запобіжний захід.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України, за який передбачено законом покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 негайно повідомити близького родича, члена сім`ї чи іншу особу за вибором підозрюваного ОСОБА_4 про взяття під варту останнього.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - протягом цього ж строку з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 12.05.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1