Справа № 946/3055/25
Провадження № 1-кп/946/365/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

28 квітня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Яковенка І.І.,

розглянув у м. Ізмаїлі Одеської області у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097, за обвинуваченням

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Броска Ізмаїльського району Одеської області, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор Мелещук І.С.

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_1 , захисник Міркун С.М.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.Згідно постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2025 по справі №946/198/25, яка набрала законної сили 24.02.2025, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП), та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) грн, а також відповідно до ст. 39-1 КУпАП та ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» направлено на проходження програми для кривдників строком на три місяці.

31.03.2025 співробітниками Ізмаїльського міського центру соціальних служб ОСОБА_1 було ознайомлено з постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2025 у справі №946/198/25, а також попереджено про кримінальну відповідальність в разі не проходження програми для кривдників.

Але, ОСОБА_1 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність у разі не проходження програми для кривдників, достовірно знаючи про необхідність її проходження, усвідомлюючи наслідки невиконання програми, діючи умисно, з метою ухилення від її проходження, маючи реальну можливість проходити програму, без поважних причин відмовилась від її проходження та до уповноваженої особи Ізмаїльського міського центру соціальних служб Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області для проходження програми для кривдників не з`явилась, таким чином умисно ухилилась від її проходження.

2.Своїми діями ОСОБА_1 вчинила кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК, а саме умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Стаття КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 390-1. Невиконання обмежувальних заходів, обмежувальних приписів або непроходження програми для кривдників

Умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом,

карається пробаційним наглядом на строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк».

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

5.Отже, враховуючи, що санкцією ст. 390-1 КК передбачене основне покарання у виді пробаційного нагляду або обмеження волі, то кримінальне правопорушення за ст. 390-1 КК є кримінальним проступком.

6.Відповідно ж до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

7.В обвинувальному акті прокурором в порядку ч. 1 ст. 302 КПК зазначене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

8.До обвинувального акта додана письмова заява ОСОБА_1 , яка складена в присутності захисника Міркуна С.М., якими вони погодилися із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, обвинувачена ОСОБА_1 також беззаперечно визнала свою винуватість.

9.Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

10.Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові клопотання та заяви, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст.94 КПК, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_1 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).

11.Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 , про винуватість останньої в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання нею винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченої за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

12.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_1 , суд відносить щире каяття.

13.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_1 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_1 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченої.

Мотиви призначення покарання

14. При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_1 суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

15.Обвинувачена ОСОБА_1 вчинила умисний кримінальний проступок проти правосуддя.

16.Згідно медичних довідок, ОСОБА_1 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачена, ОСОБА_1 не належить до осіб з інвалідністю.

17.Отже, з урахуванням вказаних обставин, а також відомостей про особу ОСОБА_1 , суд у відповідності до вимог КК та передбачених ним санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_1 можливе з призначенням їй покарання у виді пробаційного нагляду, але у верхніх межах санкції ст. 390-1 КК, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК, які є обов`язковими. На думку суду, призначення такого покарання буде необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченої та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

18.Також, з урахуванням характеру кримінального правопорушення, обставин та причин вчинення кримінального правопорушення виправленню ОСОБА_1 сприятиме додатково покладений обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК, а саме виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

19.Судом встановлено, що ОСОБА_1 у даному кримінальному провадженні не затримувалася та під вартою не трималася, запобіжні заходи відносно неї не застосовувалися. Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувались. Також у кримінальному провадженні відсутні процесуальні витрати.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, 381 382 КПК, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки.

2.У силу ст. 59-1 КК покласти на ОСОБА_1 обов`язки, що передбачені ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

3.На підставі ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_1 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

4.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

5.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

6.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

7.Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко