Справа № 694/1256/25 Провадження №1-кс/694/437/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

09.05.2025 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурорів Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури та уповноважених осіб ВПД № 1 Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області,

встановила:

До Звенигородського районного суду Черкаської області 07.05.2025 надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій скаржник просить (дослівно):

- прошу слідчого суддю припинити бездіяльність Тальнівської прокуратури і Тальнівських поліцаїв в розслідуванні злочину згідно ст. 164 КУпАП.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 вказує, що в Тальнівському районі працюють шахраї та аферисти під назвою «Газ мережі», які здійснюють господарську діяльність без ліцензії, у зв`язку з чим звернувся до Тальнівської прокуратури з листом та повідомив факт цього злочину, оскільки проведення діяльності без ліцензії карається згідно ст. 164 КУпАП. З повідомленням про злочин звернувся до прокуратури, а не до поліції, тому що там працюють люди з вищою юридичною освітою.

Після цього звернувся до слідчого судді із даною скаргою для припинення бездіяльності прокуратури та поліції.

Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 07.05.2025 матеріали скарги передані судді ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України.

Так, частиною першою статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування -потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим-особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу,- підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем,прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом-підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином частиною першою статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які може бути оскаржено під час досудового розслідування, а також вказано суб`єктів, які можуть звертатись із відповідними скаргами до слідчого судді.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 КПК України.

Суд зазначає, що скаргою є звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Скаржник у прохальній частині скарги ставить перед слідчим суддею вимоги, що не входять до компетенції та повноважень суду. Скаржником не конкретизовано у чому саме полягає бездіяльність прокуратури. Окрім того, в описовій частині скарги скаржником зазначено: «зповідомленням про злочин звернувся до прокуратури, а не до поліції, тому що там працюють люди з вищою юридичною освітою». Однак, ОСОБА_2 до матеріалів скарги не додано самої заяви про вчинення кримінального правопорушення та не підтвердження обставин звернення до органів прокуратури.

До скарги додано повідомлення начальника ВПД № 1 Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській областіОСОБА_3 , в якому зазначено, що звернення від 23.03.2025 по факту незаконної діяльності Черкаської філії «ТОВ Газорозподільні мережі України» зареєстроване до єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській областіза ЖЄО № 8011 від 21.03.2025 року. У зв`язку з відсутністю у події ознак вчинення кримінального правопорушення повідомлення розглянуто відповідно до ЗУ «Про звернення громадян».

Суд роз`яснює, що за ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснює досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Таким чином, обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 року "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У разі ж оскарження скаржником бездіяльності прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК) суть розгляду справ даної категорії полягає у встановленні, чи дотримувався прокурор чи слідчий процедури, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК щодо 24-годинного терміну внесення відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що скаржником не додано заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, з яким він звернувся до відповідних органів. Визначити, коли скаржник отримав відповідь щодо наслідків розгляду його повідомлення про вчинення правопорушення, також не є можливим.

Слідчий суддя наголошує, що скаржником описано загальний зміст і чи пов`язує скаржник бездіяльність із невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а не з незгодою з наданою відповіддю в порядку Закону України «Про звернення громадян» є незрозумілим, у зв`язку з чим мали б місце дії, а не бездіяльність слідчих органів.

Визначити чи дотримано, чи порушено строк на оскарження бездіяльності не вбачається можливим.

Відповідно до ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відтак, суд не знаходить правових підстав, передбачених чинним кримінальним процесуальним законодавством, для призначення до розгляду скарги ОСОБА_2 на бездіяльність прокурорів Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури та уповноважених осіб ВПД № 1 Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

При цьому повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України (ч. 7 ст. 304).

Керуючись ст. 214, 115, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалила:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурорів Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури та уповноважених осіб ВПД № 1 Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області, повернути скаржнику.

Копію ухвали разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1