Справа № 485/1147/25
Провадження № 1-кп/485/130/25
УХВАЛА

іменем України

16 червня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003698 від 27 грудня 2024 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Бєльци Республіка Молдова, молдованина, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби зза мобілізацією, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді водій-заправник автомобільного взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "старший матрос",

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він 05 жовтня 2024 року о 08 годині 00 хвилин, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи військову службу на посаді водій-заправник автомобільного взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Коституції України, ст. 17 Закону України "Про оборону України", ст. 1 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу", ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов"язків військової служби, в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце військової служби у районі зосередження підрозділів військової частини НОМЕР_1 , яке було визначене неподалік населеного пункту АДРЕСА_2 , проводив час на власний розсід, не пов"язуючи його з виконанням обов"язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби з 05 жовтня 2024 року по 16 травня 2025 року.

ОСОБА_4 22 травня 2025 року, у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану.

Зазначені дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засідання свою у вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав повністю та щиро розкаявся; клопотання прокурора підтримав; просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч.5 ст. 401 КК України, а провадження у справі закрити, оскільки щиро бажає продовжити військову службу.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжено, наразі воєнний стан в Україні не припинено та не скасовано.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 проходив військову службу за мобілізацією на посаді водій-заправник автомобільного взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "старший матрос".

З пояснень та письмової заяви ОСОБА_4 вбачається, що останній добровільно виявив намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

Згідно з письмовою згодою командира від 26 травня 2025 року № 37463 командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 надав згоду на проходження старшим матросом ОСОБА_4 військової служби на вакантній посаді у військовій частині НОМЕР_2 .

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не вчиняв кримінальних правопорушень, передбачених статтями 407, 408 КК України, під час дії воєнного стану, добровільно висловив своє бажання продовжити проходження військової служби, командир військової частини НОМЕР_2 надав згоду на продовження проходження військової служби ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_2 , суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, та закриття кримінального провадження за № 0003698 від 27 грудня 2024 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Під час розгляду клопотання судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 17 травняі 2025 року ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 липня 2025 року з можливістю внесення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560,00 грн.

23 травня 2025 року ОСОБА_4 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави, що підтверджуються довідкою про звільнення.

Згідно квитанції від 22 травня 2025 року, ОСОБА_7 було внесено заставу за ОСОБА_4 в сумі 60560,00 грн.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Статтею 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною 8 статті 182 КПК України визначено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу (ч.11 ст.182 КПК України).

Судом встановлено, що з моменту звільнення з-під варти та на день постановлення зазначеної ухвали, тобто, в період дії запобіжного заходу у вигляді застави, підозрюваний ОСОБА_4 виконав покладенні на нього судом обов`язки, передбачені ст.182 КПК України, а тому застава після набрання ухвалою суду законної сили підлягає поверненню заставодавцю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат та речових доказів немає.

Керуючись ч. 5 ст. 401, ч. 5 ст. 407 КК України, ст. ст. 203, 284-286, 288, 314, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003698 від 27 грудня 2024 року - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати ОСОБА_4 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_4 .

Заставу, визначену за ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2025 року, у розмірі 60560,00 (шістдесят тисяч п"ятсот шістдесят грн 00 к.), внесену 22 травня 2025 року на рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області за підозрюваного ОСОБА_4 заставодавцем ОСОБА_7 (згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 22 травня 2025 року) - повернути заставодавцю ОСОБА_7 , відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено - 16 червня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1