ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/306/25

Провадження № 1-кп/568/58/25

"29" квітня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої особи Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радивилів кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 29.01.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бугаївка, Радивилівського району, Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, працюючого різноробочим в сільській раді Сестрятинського старостинського округу, не одруженого, українця, громадянина України, не маючого на утриманні неповнолітніх осіб та осіб непрацездатного віку, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 29.01.2025р. близько 12 год., перебуваючи на території парку імені Шевченка, м. Радивилів, Дубенського району, Рівненської області, виявивши на парковій доріжці банківську карту АТ «Райффайзен банк Аваль» НОМЕР_1 , яка належить та видана на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 та яка є офіційним електронним платіжним документом, розуміючи та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів привласнив вищевказану пластикову банківську карту, після чого покинув місце події.

Окрім цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 29.01.2025р. о 12 год. 38 хв., використовуючи попередньо привласнену банківську картку АТ «Райффайзен банк Аваль» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, шляхом використання терміналу АТ КБ «ПриватБанк, який знаходиться в м. Радивилів, вул. Паркова, 5, Дубенського району, Рівненської області, здійснив зняття готівкових коштів в сумі 4 000,00 грн., чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Також, ОСОБА_5 07.02.2025р. близько 14 год. 50 хв., перебуваючи у виділі №2 кварталу №106 ботанічного заказника місцевого значення «Михайлівський» Дубенського надлісництва філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України», що неподалік села Ситне, Крупецької територіальної громади, Дубенського району, Рівненської області, територія якого відповідно до рішення Рівненського облвиконкому від 16.12.1986 №345 «Про доповнення переліку державних заказників і заповідних урочищ до складу природно-заповідного фонду усрс по Рівненській області» (зі змінами рішенням Рівненського облвиконкому від 18.06.1991 №98 «Про впорядкування об`єктів і територій природно-заповідного фонду області» та рішень Рівненської обласної ради від 29.10.2002 №58 «Про впорядкування мережі природно-заповідного фонду області» та від 16.11.2012 №784 «Про впорядкування об`єктів природно-заповідного фонду області» віднесена до ботанічного заказника місцевого значення в Україні і природно-заповідного фонду України, діючи умисно, не маючи лісорубного квитка (ордера) на здійснення лісорубних робіт, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, за допомогою ручної ножівки, шляхом повного відокремлення стовбура від коріння, здійснив незаконну порубку одного сиро ростучого дерева породи «Дуб» діаметром пня 9,5 см. Та довжино. Стовбура 3,79 м., об`ємом 0,08 м3, загальною вартістю 2 543,02 грн., чим спричинив державі в особі Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області шкоду на вищевказану суму.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Майно йому було повернуто та відшкодовано шкоду. Цивільний позов не подавав і подавати не буде. Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.

Представник потерпілої особи Крупецької сільської ради Дубенського району в Рівненській області ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 07.02.2025р. ОСОБА_5 в ботанічному заказнику місцевого значення «Михайлівський» здійснив незаконну порубку дерева породи «Дуб» та був спійманий на місці злочину лісником. Матеріальну шкоду добровільно відшкодував. Покарання просить призначити не пов`язаного з реальним позбавленням волі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 246 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 29.01.2025р., в обідню пору доби, перебуваючи в парку ім. Шевченка в м. Радивилів виявив на доріжці банківську картку АТ «Райффайзен банк Аваль» на ім`я ОСОБА_6 , якою в подальшому в той же день скористався, знявши в банкоматі грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн. та незабаром був затриманий працівниками поліції. Грошовими коштами скористатися не встиг. Банківська картка та грошові кошти були повернуті потерпілому ОСОБА_6 . Також, суду показав, що 07.02.2025р. в денний час, перебуваючи в ботанічному заказнику «Михайлівський», здійснив порубку дерева породи «Дуб», був спійманий на місці лісником. Матеріальну шкоду, заподіяну незаконною порубкою відшкодував. Свою поведінку засуджує, щиро кається, просить надати шанс виправитися, не позбавляти його волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 246 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів, характеризуючих його особу та речові докази.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; за ч.1 ст. 357 КК України - привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та ч.3 ст. 246 КК України незаконна порубка дерев на об`єкті природно-заповідного фонду.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які за приписами ст. 12 КК України відносяться до тяжкого, нетяжкого злочинів та кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків та усунення шкоди, шляхом повернення майна потерпілому.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

З урахуванням наведеного, а також особи обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, офіційно працює, відсутність претензій з боку потерпілих, суд приходить до висновку про призначення покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч.4 ст. 185 КК України та за ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 246 КК України у вигляді обмеження волі. З урахуванням всіх обставин справи при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає за можливе обрати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Ураховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, беручи до уваги характер і ступень небезпечності для суспільства вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, добровільне відшкодування збитків потерпілим, суд вважає за доцільне надати обвинуваченому можливість виправитися без відбування покарання в місцях позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

По кримінальному провадженню процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України, та керуючись ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 246 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

-за ч.3 ст. 246 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази:

- банківська картка АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 належна і видана на ім`я ОСОБА_6 та грошові кошти в сумі 4 000,00 грн. двадцятьма купюрами номіналом по 200 грн. кожна, які передані на зберігання власнику ОСОБА_6 вважати йому повернутими;

-DVD-R диск, на якому міститься відеозапис з камери відеоспостереження, що розташована на приміщенні Радивилівської міської ради, що в м. Радивилів, вул. Паркова, 5, Дубенського району Рівненської області зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-один стовбур дерева породи «Дуб» діаметром 9,5 см та довжиною 3,79 м, об`ємом 0,08 м3, переданий на зберігання в проміжний склад, квартал 85, виділ 25 Дубенського надлісництва філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України» - вважати йому повернутим;

-ручну ножівку без маркувань довжиною ріжучого полотна 46 см, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 11.02.2025р. на дерево породи «Дуб» діаметром стовбура 9,5 см, довжиною 3,79 м і об`ємом 0,08 м3 та ручну ножівку без маркувань довжиною ріжучого полотна 46 см.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1