Справа № 489/1075/25
кримінальне провадження
№1-кс/489/1280/25
УХВАЛА

16 травня 2025 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002196 від 05.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, а саме службовими особами національного природного парку (далі - НПП «Білобережжя Святослава»), а саме ОСОБА_3 (директор), ОСОБА_4 (заступник директора) та ОСОБА_5 (головний бухгалтер) упродовж 2023-2024 років здійснювалась противоправна діяльність, пов`язана з вимаганням та одержанням від підпорядкованих працівників неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів із нарахованих премій до заробітної плати за не скорочення їх посад та не виведення поза штат установи.

Діючи у складі організованої групи вказані особи, у період часу з вересня 2023 по грудень 2024 року, з використанням наданого їм службового становища, шляхом вимагання, вчинили 16 епізодів злочинної діяльності, внаслідок яких отримали грошові кошти у якості неправомірної вигоди від 8 підлеглих на загальну суму 1 059 490 гривень.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім того встановлено, що на посаду інспекторів охорони природно заповідного фонду Покровського хуторського науково дослідного природоохоронного відділення призначені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Під час допиту свідка у кримінальному провадженні встановлено, що останній телефонував заступнику директора ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ) з приводу вказаних співробітників, для того щоб задіяти останніх для виконання їх службових відносин. При розмові ОСОБА_4 повідомив, що вказані співробітники прийняті особисто, останні знаходяться та працюють в Одесі та підпорядковані безпосередньо йому та директору. Будь яких наказів з приводу того, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підпорядковані безпосередньо ОСОБА_4 та директору свідок не бачив.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільного телефону, ноутбуку, копії протоколу, копії посвідчення та копії записів з зошита.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання, прокурор зазначив, що у слідства є достатні підстави вважати, що вказані речі та документи мають суттєве значення для даного кримінального провадження, необхідні для проведення огляду із залученням спеціалістів, призначення криміналістичних експертиз.

З огляду на вищезазначені обставини, надані до клопотання докази, досліджені в їх сукупності, а також на те, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, слідчий суддя з метою збереження речових доказів, вважає наявними підстави для накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 Кримінального процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- мобільний телефон SAMSUNG Galaxy А32, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , сім карта НОМЕР_4 ;

- ноутбук марки Lenovo IdeaPad Z570, S/N WВ04185980 із зарядним пристроєм;

- копія протоколу №1236 щодо проходження курсу ОСОБА_7 з перевірки знань з охорони праці на 1 арк.;

- копія посвідчення за №БС192108 на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.;

- копії записів із зошита щодо охорони праці на 4 арк., які належать ОСОБА_7 , із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя