Справа № 296/7209/25
У Х В А Л А

Іменем України

про арешт майна

03 липня 2025 рокум. Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000112 від 05.02.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.07.2025 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000112 від 05.02.2024 року, за ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України:

- мобільного телефону в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , поміщений до сейф-пакету №PSP 1182218.

Клопотання обгрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000112 від 05.02.2024 за ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України за фактом, що у достовірно невстановлений день та час, однак не пізніше квітня 2025 року, ОСОБА_5 , з метою протиправного та швидкого особистого збагачення, діючи з корисливих мотивів, направлених на отримання неконтрольованого державою прибутку від дій пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів а саме вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 зі змінами та доповненнями, надала згоду на пропозицію спільної злочинної діяльності зроблену ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

30.06.2025 було проведено санкціонований обшук в за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 під час проведення якого було виявлено та вилучено наступне майно:

- мобільний телефон в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , поміщений до сейф-пакету №PSP 1182218.

30.06.2025 постановою слідчого мобільний телефон в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_5 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000112 від 05.02.2024 за ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України

01.07.2025 слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вищевказаний телефон на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу.

Слідчий до суду не з`явився надав заяву про розгляд клопотання без його участі, та просить його задовільнити.

Представник власника майна- адвокат ОСОБА_8 надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Заперечень не має.

Неявка належним чином повідомлених осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

В силу положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування технічними засобами під час розгляду клопотання не здійснювалося

Слідчий суддя вивчивши клопотання та його додатки, прийшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000112 від 05.02.2024 за ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України за фактом, у достовірно невстановлений день та час, однак не пізніше квітня 2025 року, ОСОБА_5 , з метою протиправного та швидкого особистого збагачення, діючи з корисливих мотивів, направлених на отримання неконтрольованого державою прибутку від дій пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів а саме вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 зі змінами та доповненнями, надала згоду на пропозицію спільної злочинної діяльності зроблену ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

30.06.2025 було проведено санкціонований обшук в за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 під час проведення якого було виявлено та вилучено наступне майно:

- мобільний телефон в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , поміщений до сейф-пакету №PSP 1182218.

30.06.2025 було проведено санкціонований обшук в за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 під час проведення якого було виявлено та вилучено наступне майно:

- мобільний телефон в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , поміщений до сейф-пакету №PSP 1182218.

30.06.2025 постановою слідчого мобільний телефон в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_5 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000112 від 05.02.2024 за ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України

01.07.2025 слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вищевказаний телефон на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно вказане в клопотанні (телефон), оскільки воно відповідає критерію речового доказу у кримінальному провадженні за №0000112 від 05.02.2024 за ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України,

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт речового доказу, з метою його збереження слідчий суддя не вбачає, адже під час судового розгляду докази оцінюються безпосередньо судом.

Таким чином, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовільнити в повному обсязі та накласти арешт з забороною відчуження, користування чи розпорядження майном.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовільнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , що було вилучено 30.06.2025 під час обшуку квартири АДРЕСА_3 та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000112 від 05.02.2024 за ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України, а саме:

- мобільний телефон в корпусі чорного кольору, що поміщений до сейф-пакету №PSP 1182218;

заборонивши відчуження, користування чи розпорядження вказаним телефоном.

Ухвала набирає законної сили негайно проте може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Ухвалу оголошено 03.07.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1