Справа № 367/5533/25
Провадження №1-кс/367/731/2025
УХВАЛА

Іменем України

27 червня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на рішення дізнавача про відмову у визнанні потерпілим, -

встановив :

До слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , на рішення дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Скарга обґрунтована тим, що сектором дізнання відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2025 року за № 0000027, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.353 КК України, вказане кримінальне провадження розпочато за заявою ОСОБА_4 .

24.04.2025 адвокатом ОСОБА_3 на адресу ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» було направлено клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілою у даному кримінальному провадженні.

26 травня 2025 року старшим дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 винесено постанову, якою відмовлено у визнанні потерпілою ОСОБА_4 .

Вказану постанову представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 вважає постановленою безпідставно, без належної перевірки доводів, викладених у заяві. Крім того, вважає, що постанова є передчасною, оскільки дізнавачем не було допитано особу, яка звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо обставин події, не проведено ряд інших слідчих (розшукових) дій та не встановлено обставини, які б свідчили про відсутність шкоди, завданої потерпілому внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначає, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілою відповідно до ст. 55 КПК України, є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди, при цьому, відповідні підстави мають бути належним чином мотивовані.

Дізнавач фактично не виконав обов`язку з належного процесуального розгляду такого клопотання, а постанова є формальною, без мотивів та аналізу, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Враховуючи викладене, адвокат ОСОБА_3 просить скаргу задовольнити, скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання ВП №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області від 26.05.2025 про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2025 року за № 0000027.

Від представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги без його участі, вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Представник сектору дізнання відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що сектором дізнання Відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2025 року за № 0000027, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.353 КК України.

30 квітня 2025 року до Відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області від представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження у якості потерпілого від 24.04.2025 №Ж/2.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 від 26.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до провадження як потерпілої ОСОБА_4 , з посиланням на ч.1 ст.55, ч.4 ст. 55 КПК України. Зокрема, дізнавачем зазначено, що потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства, а тому підстави для задоволення клопотання не вбачаються.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

За змістом ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).

У розділі 4 Листа ВССУ від 12 січня 2017 № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначено, що «ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг. Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.».

Набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні залежить від одночасної сукупності таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого).

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Тобто, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

Положеннями ч. 5 ст. 110 КПК України закріплено, що мотивувальна частина постанови дізнавача повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

На думку слідчого судді, зазначення дізнавачем у постанові про відмову у визнанні потерпілим лише норми КПК України, не є достатнім обґрунтуванням мотивів прийняття рішення, адже перед прийняттям рішення за наслідками розгляду клопотання про визнання потерпілим дізнавачу належало щонайменше допитати ОСОБА_4 , яка подала заяву про вчинення кримінального правопорушення, дослідити наявні у неї документи.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що у оскаржуваній постанові відсутнє обґрунтування мотивів прийняття постанови.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що у даній справі наявні підстави для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого дізнавача сектору дізнання ВП №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області від 26.05.2025 про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2025 року за № 0000027.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 від 26.05.2025 про відмову у задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілої ОСОБА_4 , винесену у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2025 року за № 0000027, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.353 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1