справа № 991/5465/25
провадження №11-сс/991/493/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 липня 2025 року про повернення скарги,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.

06 червня 2025 року слідчому судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань (далі - ДБР), яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001151 від 24 грудня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09 червня 2025 року вищевказану скаргу з усіма доданими матеріалами повернуто особі, яка її подала, оскільки вказане кримінальне провадження на думку слідчого судді не належить до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, тому розгляд будь-яких скарг в такому кримінальному провадженні знаходиться поза межами повноважень слідчого судді та суперечитиме припису щодо розгляду справи судом, встановленим законом.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 01 липня 2025 року скасовано ухвалу від 09 червня 2025 року про повернення скарги, постановлено нову ухвалу, якою матеріали судової справи №991/5465/25 повернуто до Вищого антикорупційного суду для розгляду слідчим суддею скарги адвоката ОСОБА_6 , поданої 06 червня 2025 року в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих ДБР, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001151 від 24 грудня 2024 року.

07 липня 2025 року до Вищого антикорупційного суду надійшли матеріали справи №991/5465/25 разом з ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 01 липня 2025 року, для розгляду якої відповідно до ст.35 КПК і протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено слідчого суддю.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 липня 2025 року вищевказану скаргу адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих ДБР щодо неповернення тимчасово вилученого майна з усіма доданими матеріалами повернуто особі, яка її подала, оскільки пропущений процесуальний строк без поважних причин такого.

Вимоги апеляційної скарги і доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 липня 2025 року про повернення скарги та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за поданою 06 червня 2025 року адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 скаргою на бездіяльність слідчих ДБР щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001151 від 24 грудня 2024 року.

Апеляційна скарга мотивована порушенням слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, а саме положень ст.303, 304 КПК у частині обчислення строків оскарження бездіяльності слідчих ДБР щодо неповернення тимчасово вилученого майна у цьому кримінальному провадженні. В обґрунтування зазначеного представник посилався на те, що вилучені 08 квітня 2025 року під час проведення обшуку належні ОСОБА_5 два мобільні телефони мають статус тимчасово вилученого майна, на яке до теперішнього часу слідчим суддею не накладено арешт. Отже, бездіяльність слідчих ДБР щодо неповернення тимчасово вилученого майна триває фактично з 10 квітня 2025 року і до теперішнього часу, оскільки мобільні телефони не повернуті. У зв`язку з цим скарга на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, може бути подана до суду в будь-який час, протягом якого така бездіяльність триває.

Позиції учасників судового провадження.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити у повному обсязі з зазначених у ній підстав.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду у судове засідання не з`явився, про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив.

Ураховуючи зазначене і те, що КПК не передбачає вимог щодо обов`язкової участі сторін у судовому розгляді апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, зокрема щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, так само як і рішення слідчого судді про повернення відповідних скарг, приймаючи до уваги значно скорочені у порівнянні із загальним порядком строки апеляційного перегляду таких ухвал (ч.2 ст.422 КПК), враховуючи позицію представника, колегія суддів на підставі ч.4 ст.405 КПК вважала за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності прокурора.

Мотиви суду.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Статтею 24 КПК законодавчо передбачено гарантоване право кожного на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Здійснення такого контролю шляхом прийняття рішень за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, визначено главою 26 КПК.

На досудовому провадженні згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, при цьому за вимогами ст.304 КПК передбачено, що слідчому судді серед іншого належить встановити чи подана скарга у передбачений положеннями КПК строк.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).

З матеріалів провадження вбачається, що 08 квітня 2025 року підчас обшуку в автомобілі TOYOTA COROLLA д.н.з НОМЕР_1 . що належить ОСОБА_5 працівниками ДБР вилучені мобільні телефони Iphone 13 та Iphone 15 PRO МАХ.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.171 КПК у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З огляду на викладене, останнім днем строку можливого подання скарги на бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна (з врахуванням строку у 48 годин після вилучення майна) є 21 квітня 2025 року, що правомірно зазначено слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі.

Разом з цим, представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність слідчих ДБР, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна (вищевказаних двох мобільних телефонів) лише 06 червня 2025 року, тобто скаргу подано з пропуском встановленого ч.1 ст.304 КПК десятиденного строку на оскарження відповідної бездіяльності, при цьому у поданій скарзі особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення цього строку.

Відповідно до вимогам п.3 ч.2 ст.304 КПК скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За таких обставин пропуск строку та відсутність клопотання про його поновлення є підставою для повернення скарги відповідно до п.3 ч.1 ст.304 КПК, про що обґрунтовано зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Посилання представника на усталену на його думку судову практику з цього питання щодо порядку обрахунку початку строку оскаржуваної бездіяльності, вищевказаного висновку не спростовує.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів не вбачає невідповідності ухвали слідчого судді про повернення скарги процесуальним нормам КПК.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи, які не потребують детального аналізу колегії суддів та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги процесуального законодавства, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування рішення слідчого судді, в тому числі за викладеними в апеляційній скарзі вимогами та обставинами колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а відтак вимоги апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення.

Разом з тим, повернення скарги слідчим суддею відповідно до положень ч.7 ст.304 КПК не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі наведеного, керуючись ст.303, 304, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 липня 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

___________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3