Справа № 752/1322/23
Провадження № 1-кс/752/4748/25
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Києва клопотання старшого слідчого в ОВС відідлу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000838, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відідлу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000838, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2022, в якому вона просить накласти арешт на майно, а саме: годинник наручний «Robaogar»; браслет металевий срібно-бронзового кольору; гаманець коричного кольору, всередині якого були: картка А-банк НОМЕР_1 ; кільце металеве сірого кольору; 9 купюр, номіналом 1000 гривень; 8 купюр, номіналом 500 гривень; 1 купюра, номіналом 50 гривень; 1 купюра, номіналом 2 гривень; 1 купюра, номіналом 1 гривень; 3 монети, номіналом 10 гривень; 7 монет, номіналом 5 гривень; 5 монет, номіналом 2 гривні; 2 монети, номіналом 1 гривня, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen LT 35 д.н.з. НОМЕР_2 серія НОМЕР_3 ; зв`язку з 4 ключів від автомобіля.

Прокурор у судове засідання не з`явилася. До початку розгляду клопотання подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності. Клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обгрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000838 від 31.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

28.05.2025 у зв`язку із затриманням ОСОБА_5 слідчим СУ ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 за участі понятих за адресою: м. Київ, вул.Електриків, 25-

Ж складено протокол про затримання ОСОБА_5 , та останній добровільно видав речі, які були при ньому, які були вилучені слідчим, а саме: годинник наручний «Robaogar»; браслет металевий срібно-бронзового кольору; гаманець коричного кольору, всередині якого були: картка А-банк НОМЕР_1 ; кільце металеве сірого кольору; 9 купюр, номіналом 1000 гривень; 8 купюр, номіналом 500 гривень; 1 купюра, номіналом 50 гривень; 1 купюра, номіналом 2 гривень; 1 купюра, номіналом 1 гривень; 3 монети, номіналом 10 гривень; 7 монет, номіналом 5 гривень; 5 монет, номіналом 2 гривні; 2 монети, номіналом 1 гривня, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen LT 35 д.н.з. НОМЕР_2 серія НОМЕР_3 ; в`язку з 4 ключів від автомобіля.

З посиланням на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вказані вищеречі та документи.

Частиною першою статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Постановою слідчого годинник наручний «Robaogar»; браслет металевий срібно-бронзового кольору; гаманець коричного кольору, всередині якого були: картка А-банк НОМЕР_1 ; кільце металеве сірого кольору; 9 купюр, номіналом 1000 гривень; 8 купюр, номіналом 500 гривень; 1 купюра, номіналом 50 гривень; 1 купюра, номіналом 2 гривень; 1 купюра, номіналом 1 гривень; 3 монети, номіналом 10 гривень; 7 монет, номіналом 5 гривень; 5 монет, номіналом 2 гривні; 2 монети, номіналом 1 гривня, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen LT 35 д.н.з. НОМЕР_2 серія НОМЕР_3 ; в`язку з 4 ключів від автомобіля, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000838 від 31.10.2022 року.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в цьому кримінальному провадженні необхідність у накладенні арешту на майно обгрунтовується наявністю підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Так, постановою старшого слідчого в ОВС відідлу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у від 03.04.2025 вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000011 від 05.01.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак зазначених вимог закону слідчий, який звернувся з клопотанням про арешт майна, не дотримався.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Накладаючи арешт на майно, з підстав передбачених п. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя не тільки має переконатися в тому, що майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а й врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, винесення постанови про визначення майна речовим доказом не може бути єдиною підставою для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так слідчим суддею встановлено, що вилучені під час обшуку речі, а саме картка А-банк НОМЕР_1 , можуть мати безпосереднє відношення до кримінального провадження.

Разом з тим, у клопотанні не зазначена необхідність накладення арешту на інше майно, а саме на вилучені: годинник наручний «Robaogar»; браслет металевий срібно-бронзового кольору;кільце металеве сірого кольору; гаманець коричного кольору, всередині якого були: 9 купюр, номіналом 1000 гривень; 8 купюр, номіналом 500 гривень; 1 купюра, номіналом 50 гривень; 1 купюра, номіналом 2 гривень; 1 купюра, номіналом 1 гривень; 3 монети, номіналом 10 гривень; 7 монет, номіналом 5 гривень; 5 монет, номіналом 2 гривні; 2 монети, номіналом 1 гривня, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen LT 35 д.н.з. НОМЕР_2 серія НОМЕР_3 ; в`язку з 4 ключів від автомобіля, не наведено жодного належного доказу на підтвердження необхідності накладення такого арешту.

Беручи до уваги вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання задовольнити частково.

2. Накласти арешт на картку А-банк НОМЕР_1 .

3. В іншій частині клопотання відмовити.

4. Ухвала виконується негайно слідчим та/або прокурором.

5. На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_7