Справа № 274/6356/23 Провадження №1-кс/0274/852/25

У Х В А Л А

іменем України

"15" травня 2025 р. м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

13.05.2025 представник скаржника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду зі вказаною скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого дізнавача СД лейтенанта поліції ОСОБА_5 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про закриття кримінального провадження № 0000482 від 04.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.09.2023 у справі № 274/6356/23 Бердичівським РВП внесено до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 від 03.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та розпочато досудове розслідування за фактом заподіяння 04.08.2023 ОСОБА_6 , на ґрунті раптово неприязних відносин. Кондратюку тілесних ушкоджень.

У подальшому кримінальне провадження № 0000482 було перекваліфіковане на ч.2 ст.125 КК України.

Дізнавачем було двічі закрито кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, однак постанови дізнавача було скасовано слідчим суддею.

На неодноразові усні звернення про хід досудового розслідування дізнавач повідомляла, що здійснюється досудове розслідування та проводяться відповідні слідчі дії.

23.04.2025 представник потерпілого звернувся до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області з відповідним клопотанням, на що 12.05.2025 на його електронну пошту була надана відповідь про те, що вищевказане кримінальне провадження закрите ще 16.10.2024 року та надана відповідна постанова про закриття кримінального провадження

Так на день подачі даної скарги після скасування постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем було 20.08.2024 проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_3 , який надав пояснення та розповів про обставини, при яких ОСОБА_6 спричинив йому тілесні ушкодження, також за результатом слідчого експерименту дізнавачем 22.08.2024 було призначено СМЕ, за результатами якого було надано висновок № 251 від 23.08.2024, з якого вбачається, що тілесне ушкодження ОСОБА_3 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, після цього кримінальне провадження було перекваліфіковане на ч.2 ст. 125 КК України.

Орган досудового розслідування не надає уваги висновку експерта №262 від 02.09.2024, з якого вбачається, що покази потерпілого ОСОБА_3 при проведенні слідчого експерименту від 20.08.2024 за його участі, по локалізації тілесних ушкоджень частково відповідають характеру та механізму утворення у нього тілесних ушкоджень, згідно висновку експерта 251 від 23.08.2024, а саме відповідають утворенню тілесних ушкоджень на правій передній поверхні грудної клітини, лівої половині тулуба та лівої руки

Орган досудового розслідування не об`єктивно проводив розслідування кримінального провадження та фактично кожного разу приймає до уваги покази ОСОБА_6 про те, що це начебто був самозахист, проте матеріали кримінального провадження містять покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтвердили, що ОСОБА_6 наносив потерпілому тілесні ушкодження без будь-яких на те причин, при тому знаходячись на території домоволодіння потерпілого, але орган досудового розслідування не надає значенню вказаним доказам.

Зазначає, що у органу досудового розслідування після проведення слідчого експерименту із потерпілим, проведення СМЕ, які фактично підтвердили покази потерпілого, наявність як мінімум двох свідків, які бачили як ОСОБА_9 наносив тілесні ушкодження потерпілому, було більш ніж достатньо доказів для пред`явлення підозри, але не дивлячись на численні докази, дізнавач вже втретє безпідставно закриває кримінальне провадження, чим в свою чергу порушує права потерпілого. Потерпілий вважає, що існує зацікавленість дізнавача у закритті кримінального провадження, хоча матеріали провадження говорять про інше. Фактично постанова про закриття кримінального провадження від 16.10.2024 дублює дві попередні постанови про закриття та фактично нічим не відрізняється.

Також поза увагою дізнавача залишились аудіо записи розмови між ОСОБА_6 та потерпілим, під час яких ОСОБА_6 в період досудового розслідування кримінального провадження здійснив ОСОБА_3 телефонний дзвінок з погрозами.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Ухвалою суду від 13.05.2025 відкрито провадження за скаргою, витребувано матеріали кримінального провадження № 0000482 від 04.10.2023 для огляду в судовому засіданні.

15.05.2025 на адресу суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0000482 від 04.10.2023.

Скаржник, дізнавач та прокурор в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду повідомлені належним чином.

Від представника скаржника - адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд скарги у його відсутності та відсутності скаржника, вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі встановленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Нормами ч. 4 ст. 284 КПК України передбачено, що про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Слідчим суддею встановлено, що 04.10.2023 підрозділом дізнання Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження 0000482 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Як вбачається з витягу з ЄРДР №0000482 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, сформованого 11.10.2023: 04.08.2023 близько 21 год 00 хв в м. Бердичів вул Святої Покрови, 5 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в результаті якого ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження.

З витягу з ЄРДР №0000482, сформованого 26.09.2024, кримінальне провадження кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України.

Постановою старшого дізнавача ОСОБА_5 від 16.10.2024 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно змісту оскаржуваної постанови, дізнавачем відібрано покази потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_3 , проведено судово медичне обстеження потерпілого, процитовано висновок експерта № 262 від 02.09.2024.

У постанові дізнавач зазначила, що під час додаткового допиту ОСОБА_6 останній підтримав попередні покази, вину не визнав, стверджував, що всі його дії були спрямовані на самооборону, так як ОСОБА_3 наносив йому удари по обличчю, умислу на заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень не було.

Слідчий суддя не може погодитись з такими доводами дізнавача з огляду на наступне.

Відповідно до узагальнень Вищого спеціалізованого суду України «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», під час розгляду скарг на постанови про закриття кримінального провадження слідчі судді враховують положення ч. 2 ст. 9 КПК, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Із встановлених судом обставин та змісту оскаржуваної постанови, вбачається, що досудове розслідування проведено не повно, а рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, оскільки дізнавачем не проведено слідчі (розшукові) дії, не виконано інших процесуальних дій для всебічного, повного і неупередженого встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалами слідчого судді від 21.02.2024 та від 22.07.2024постанови дізнавача скасовано. Зокрема, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування проведено не повно, а рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно.

Дізнавач в оскаржуваній постанові від 16.10.2024 зазначила про відібрані покази потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 .

В матеріалах кримінального провадження наявний акт судово-медичного обстеження № 264 від 09.08.2023, висновок експерта № 262 від 02.09.2024, згідно якого покази потерпілого ОСОБА_3 при проведенні слідчого експерименту від 20.08.024 за його участі по локалізації тілесних ушкоджень частково відповідають характеру та механізму утворення у нього тілесних ушкоджень згідно висновку експерта № 251 від 223.08.2024, а саме відповідають утворенню тілесних ушкоджень на правій передній поверхні грудної клітини, лівій половині тулуба та лівої руки.

Дізнавачем зазначено у постанові про вказаний висновок експерта, поряд з цим оцінка вказаному експертному дослідженню у сукупності з іншими доказами у постанові відсутня.

Також встановлено, що в ході досудового розслідування в межах даного кримінального провадження представником потерпілого подавались клопотання у порядку ст.220 КПК України про доручення диску із аудіо записом розмови потерпілого з ОСОБА_6 , вказаний диск міститься в матеріалах кримінального провадження, однак рішення дізнавача про приєднання або відмову у приєднанні його до матеріалів кримінального провадження відсутні.

Таким чином, висновок дізнавача про відсутність в діях ОСОБА_6 , ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, у зв`язку з необхідною самообороною, є передчасним.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем не наведено фактичних обставин та відповідних доказів, які дозволяють зробити однозначний висновок, що не залишає місця сумнівам, про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження. Відтак, зміст постанови доводів скаржника про неповноту дослідження всіх обставин даного провадження не спростовує.

За наведених обставин, проведене досудове розслідування у кримінальному провадженні не можна вважати таким, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а тому постанова про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України є передчасною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача СД лейтенанта поліції ОСОБА_5 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про закриття кримінального провадження № 0000482 від 04.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_11