Справа № 740/1943/21
Провадження № 1-кп/740/14/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачений ОСОБА_4 ,

- захисник адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині в порядку вчинення окремої процесуальної дії клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,

установив:

У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області перебуває на розгляді вказане кримінальне провадження, судове засідання призначено на 24 червня 2025 року 14-00 год.

Як убачається з матеріалів справи, обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у квітні 2021 року, судові засідання у справі неодноразово відкладалися (з різних незалежних від суду причин).

Згідно з матеріалами справи обвинувачений ОСОБА_4 останній раз був присутній у судовому засіданні 25 лютого 2025 року, що підтверджується журналом судового засідання № 4102442 від 25.02.2025. Про дату наступного судового засідання, призначеного на 09 квітня 2025 року 14-00 год., обвинувачений ОСОБА_4 був повідомлений, про що свідчить розписка в матеріалах справи (т. 49 а. с. 18).

У заяві від 09.04.2025 захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив відкласти судове засідання на іншу дату, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на лікуванні, пов`язаному з проходження ВЛК.

У зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_4 судове засідання, призначене на 09 квітня 2025 року 10-00 год., відкладено на 17 квітня 2025 року 10-00 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 квітня 2025 року застосовано примусовий привід до обвинуваченого ОСОБА_4 у судове засідання, призначене на 24 квітня 2025 року 10-00 год.

23.04.2025 до суду надійшло повідомлення заступника начальника Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_8 від 18.04.2025 № 9661/124/45-2025 про неможливість вручення судової повістки обвинуваченому ОСОБА_4 для участі в судовому засіданні, призначеному на 17 квітня 2025 року 10-00 год. До повідомлення додано рапорт оперуповноваженого СПШ ВКП Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_9 про те, що під час виконання листа Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області щодо вручення судової повістки обвинуваченому ОСОБА_4 , останній був відсутній за місцем мешкання.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 квітня 2025 року застосовано повторний примусовий привід до обвинуваченого ОСОБА_4 у судове засідання, призначене на 27 травня 2025 року 14-00 год.

02.05.2025 до суду надійшло повідомлення заступника начальника Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_8 від 24.04.2025 № 10200/124/45-2025 про неможливість здійснення приводу обвинуваченого ОСОБА_4 для участі в судовому засіданні, призначеному на 24 квітня 2025 року.

27.05.2025 у судове засідання не з`явився обвинувачений ОСОБА_4 , ухвала суду про привід не виконана.

У судовому засіданні, призначеному на 27 травня 2025 року 14-00 год., прокурор подав письмове клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про застосування (зміну) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до якого додано клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 травня 2025 року задоволено клопотання прокурора, надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з наданим прокурором протоколом затримання особи за ухвалою суду від 24.06.2025 обвинуваченого ОСОБА_4 фактично затримано 24.06.2025 о 11-15 год. та доставлено до суду.

У судовому засіданні прокурор підтримав раніше подане клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України в діях обвинуваченого встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у систематичній неявці обвинуваченого в судові засідання, ухилення від виконання процесуальних обов`язків, неможливості виконання ухвал суду про примусовий привід обвинуваченого у зв`язку з відсутністю обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем проживання. Обвинувачений ОСОБА_4 , явка якого є обов`язковою, до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області неодноразово не з`являвся, у зв`язку з чим оголошувався його примусовий привід, про причини неявки - не повідомляв. Саме така процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 стала підставою для неодноразових відкладень судових засідань у справі, у зв`язку з чим порушується принцип швидкого розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора. Зокрема, захисник обвинуваченого зазначив, що прокурором не доведено наявність існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, а тому просив застосувати до обвинуваченого домашній арешт за його місцем проживання. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, просив застосувати до нього домашній арешт за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за якою він проживає постійно. Обвинувачений пояснив, що він не з`являвся у судові засідання, оскільки переховувався від співробітників ТЦК та СП, які неодноразово доставляли його до територіального центру комплектування для направлення до військової частини та приходили до суду, коли він з`являвся в судові засідання, однак затримати його не змогли. Обвинувачений зазначив, що не перебував на лікуванні у м. Чернігові, останні 2-3 місяці не виїжджав за межі м. Ніжина.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). У кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд ураховує поведінку обвинуваченого, який чотири рази не з`явився в судові засідання, призначені на 09 квітня 2025 року 14-00 год., 17 квітня 2025 року 10-00 год., 24 квітня 2025 року 10-00 год., 27 травня 2025 року 14-00 год., про причини своєї неявки не повідомив суд, чим порушив покладений на нього п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України обов`язок прибувати за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це суд.

Обставини ("переслідування" ТЦК та СП), через які обвинувачений не з`являвся в судові засідання, не звільняють його від установленого законом обов`язку прибувати за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений день та час заздалегідь повідомити про це суд, зважаючи на те, що про судове засідання, призначене, зокрема, на 09 квітня 2025 року 14-00 год., обвинувачений ОСОБА_4 був обізнаний 25 лютого 2025 року, про що свідчить розписка.

Крім того, у заявах, а також під час судового засідання 27 травня 2025 року, захисник обвинуваченого, як на причину неявки останнього до суду, посилався на те, що ОСОБА_4 проходив лікування у м. Чернігові. Водночас у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що не лікувався у медичних закладах м. Чернігова, а ввесь час перебував удома в м. Ніжині. Такі суперечливі відомості зумовлюють обґрунтовані підстави вважати, що існує реальний ризик ухилення обвинуваченого від суду.

Отже, така свідома поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 свідчить про ухилення від виконання процесуального обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, перешкоджання подальшому судовому розгляду, що у свою чергу суперечить засадам кримінального провадження, зокрема принципам розумності строків розгляду справи та ефективності судового розгляду. Ухилення обвинуваченого від судових засідань фактично унеможливлює здійснення правосуддя в розумні строки, зумовлює невиправдане затягування розгляду справи та порушує права інших учасників процесу.

Суд також ураховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , міру покарання у разі визнання його винуватим, відомості про особу обвинуваченого, мету застосування запобіжного заходу, бере до уваги те, що у судовому засіданні доведено наявність ризику переховування від суду.

З урахуванням викладеного суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим і наявними підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є співмірним з існуючим ризиком.

Для запобігання вказаному ризику суд ураховує суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від суду, ураховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, який, починаючи з 25 лютого 2025 року жодного разу не з`явився в судові засідання.

Про обрання відносно обвинуваченого особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру. Застосування особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, не зменшить наявність ризику та не зможе перешкодити його реалізації.

З урахуванням вищевказаного суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючим ризиком на цей час, відповідає особі обвинуваченого і зможе забезпечити, на відміну від інших запобіжних заходів, належне виконання ним процесуальних обов`язків.

З огляду на доведеність прокурором, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти зазначеним ризикам, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд з урахуванням установлених у судовому засіданні обставин вважає, що застава має бути визначена в розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що здатне забезпечити, у разі її внесення, виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. У разі внесення застави обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, для запобігання ризиків, визначених ст. 177 КПК України, та відповідно до ч. 4, 5 ст. 194 КПК України слід покласти на обвинуваченого обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 2, 22, 26, 177, 178, 194, 331, 371, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 22 серпня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 обчислювати з 24 червня 2025 року 11 год. 15 хв.

Одночасно визначити ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за реквізитами: р/р UA0005960, одержувач ТУ ДСА України у Чернігівській області, , код банку одержувача (МФО) 820172, банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно вручити під розписку обвинуваченому ОСОБА_4 , направити для виконання до Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області.

Ніжинському РУП ГУ НП в Чернігівській області повідомити рідних обвинуваченого ОСОБА_4 про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1