УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

06 червня 2025 рокуСправа № 495/4092/25
Номер провадження 1-кс/495/1157/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000757 від 06.06.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українець, уродженець с. Монаші, Білгород-Дністровського району, Одеської області, середня спеціальна освіта, малолітніх, неповнолітніх та недієздатних осіб на утриманні немає, офіційно не працевлаштований, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 121 КК України,

встановив:

06.06.2025 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням, погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

1. Виклад обставин, зазначених в клопотанні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 червня 2025 року близько о 14 годині 30 хвилин, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено ОСОБА_4 , перебував за місцем свого мешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де також знаходилась його дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому перебуваючи за вказаною адресою у ОСОБА_4 в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті побуту зі своєю дружиною ОСОБА_7 , виник умисел на спричинення останній тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 тримаючи лівою рукою за волосся в області голови наніс близько шести ударів правою рукою в область правої лобної частини голови потерпілої, після чого продовжив також тримати лівою рукою за волосся голови та наніс приблизно 3 удари правою ногою в область голови та тулуба.

Внаслідок нанесених ОСОБА_4 ударів потерпілій ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілої, а саме: відкритої черепно мозкової травми, крововилів у мозок та тілесні ушкодження тулубу, внаслідок отримання яких ОСОБА_7 померла.

У вчиненні вищевказаного злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.06.2025, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Підозрюваний ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, а саме умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за вчення якого передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

2. Позиції сторін.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину заперечив, частково підтвердив обставини вчинення правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання та просила застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

3. Мотивація суду.

Заслухавши учасників судового засідання, перевіривши наданні матеріали, вважаю, що подане слідчим клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

У статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В силу статті 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним частиною першою статті 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, а саме умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за вчення якого передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Необхідно наголосити, що на даному етапі досудового розслідування при вирішенні питання про застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу, повноваження слідчого судді обмежуються оцінкою доказів на предмет їх переконливості щодо висновку про можливість вчинення кримінального правопорушення за конкретних обставин та конкретною особою. Отже, на даній стадії мова йде виключно про обґрунтоване припущення.

Очевидних не відповідностей змісту повідомлення про підозру ОСОБА_4 вимогам ст. 277 КПК України у судовому засіданні не встановлено.

Отже, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за частиною другою статті 121 КК України.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до статті 12 КК України є тяжким.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує останньому у випадку визнання його вини, стадію досудового розслідування, кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, відсутність достатніх, задовільний стан здоров`я, працездатний вік, відсутність постійного достатнього джерела доходу, вважаю доведеними передбачені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На переконання слідчого судді, наявність таких ризиків з урахуванням тяжкості інкримінованого особі діяння та початкового етапу досудового розслідування є достатнім для утримання під вартою.

Водночас, ризики, передбачені пунктами 2, 4 частини першої статті 177 КПК України слідчий суддя вважає недоведеними, оскільки прокурор не надав доказів про можливість підозрюваним знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; не конкретизував річ, документ, відносно яких існує така загроза; також прокурор не довів можливість підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не конкретизував можливого способу такого перешкоджання (діяльність щодо ухилення від слідства, суду охоплюється ризиком за пунктом першим вказаної норми).

Враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема у контексті підстав для утримання особи під вартою, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відтак, за наявності встановлених ризиків, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, як просив підозрюваний, не забезпечить його належної процесуальної поведінки, не гарантує запобігання встановленим ризикам і не забезпечить визначеної статтею 177 КПК України мети застосування запобіжного заходу - забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Виходячи з усіх обставин провадження, вважаю, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для застосування менш суворого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

ОСОБА_4 06.06.2025 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 183 КПК України.

Згідно з п.1 ч. 4 ст.183 КПК застава не встановлюється при взятті під варту: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000757 від 06.06.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з поміщенням до державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор №22».

Строк тримання під вартою, застосованого цією ухвалою, рахувати із 06.06.2025 до 04.08.2025 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 10.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1