Справа № 571/2107/23
Провадження № 1-кс/571/281/2025
УХВАЛА

іменем України

09 липня 2025 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі старшого слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000342 від 19.07.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні 4 малолітніх дітей, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий слідчого відділення відділення поліції № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), за погодженням із прокурором Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_7 (далі прокурор), звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, з визначенням розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що з 24 лютого 2022 року військової агресії російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України ОСОБА_8 № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан строком на 30 діб. У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та ст. ст. 2, 5, 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та триває на даний час.

На початку липня 2023 року ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідування особою, в порушення вище вказаних нормативно-правових актів, переслідуючи корисливий мотив і мету, направлену на отримання грошової винагороди, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, організував незаконне переправлення через державний кордон України п`ятьох громадян України призовного віку, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які мали намір незаконного перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску за грошову винагороду, не зважаючи на діючі обмеження воєнного стану.

На початку липня 2023 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 під час спілкування через месенджер «WhatsApp» із ОСОБА_12 повідомив останньому, що за грошові кошти у розмірі 3300 Євро за кожну особу забезпечить перехід ОСОБА_12 та ОСОБА_13 через державний кодон України.

У подальшому, переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_5 дав вказівку ОСОБА_12 , що за незаконне переправлення через державний кордон України необхідно передати частину грошових коштів в сумі 1400 Євро невстановленій досудовим розслідуванням особі на АЗС «LML», що знаходиться за адресою: вул. Зарічнянська, в с. Глинне, Сарненського району Рівненської області.

Погодившись на умови ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 приблизно о 20 год. 00 хв. 17 липня 2023 року прибули на АЗС «LML», що знаходиться за адресою: вул. Зарічнянська, в с. Глинне, Сарненського району Рівненської області, де передали невстановленій досудовим розслідуванням особі обумовлену суму грошових коштів.

Після чого, ОСОБА_5 через месенджер «WhatsApp» на абонентський номер ОСОБА_12 надіслав геолокацію із зазначенням місця розташування АЗС «Захід», що за адресою: м. Кути, Косівського району Івано-Франківської області, куди ОСОБА_13 разом з братом необхідно було прибути 19 липня 2023 року о 20 год. 00 хв.

18 липня 2023 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за власні кошти на автомобілі марки «Volkswagen Transporter T5», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_14 здійснили виїзд з с. Глинне, Сарненського району Рівненської області до вказаного ОСОБА_5 місця, а саме АЗС «Захід», що за адресою: м. Кути, Косівського району Івано-Франківської області.

Крім цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свою протиправну діяльність, з метою збагачення, на початку липня 2023 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, під час спілкування через месенджер «WhatsApp» з ОСОБА_10 повідомив останньому, що за грошові кошти у сумі 3000 Євро за кожну особу він забезпечить перехід трьох осіб через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску.

Так, ОСОБА_5 17 липня 2023 року, діючи на виконання раніше розробленого плану, під час чергової розмови надав вказівку ОСОБА_10 прибути до смт Путили, Вижницького району Чернівецької області 19 липня 2023 року разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , де їх буде чекати невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка може перевести вказаних осіб через державний кодон України з Румунією та якій безпосередньо необхідно буде передати частину грошових коштів. При цьому ОСОБА_5 організував доставлення ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 транспортним засобом до обумовленого раніше місця зустрічі.

В подальшому, 18 липня 2023 року ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 на автомобілі марки «Opel Vivaro», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 здійснили виїзд до місця зустрічі з невстановленою досудовим розслідуванням особою згідно геолокації, яку через месенджер «WhatsApp» на абонентський номер НОМЕР_3 було надіслано ОСОБА_10 .

Під час руху вказаних осіб автомобілем марки «Opel Vivaro», р.н. НОМЕР_2 , до раніше обумовленого місця, невстановлена досудовим розслідуванням особа за допомогою месенджера «WhatsApp» на абонентський номер, яким користується ОСОБА_10 , надіслала геолокацію із зазначенням місця розташування АЗС «Захід», що за адресою: м. Кути, Косівського району, Івано-Франківської області та надала вказівку про те, що в даному місці необхідно зустрітися з двома особами, які разом з ними мають намір також незаконно перетнути кордон України та завезти їх до обумовленого раніше місця.

Того ж дня, близько 18 год. 00 хв., діючи за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 на автомобілі марки «Opel» моделі «Vivaro», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 дісталися до АЗС «Захід», що за адресою: м. Кути, Косівського району Івано-Франківської області, де зустрілися зі ОСОБА_13 та ОСОБА_12 та разом продовжили рух в напрямку лінії розмежування кордону України.

Однак, 18 липня 2024 року о 22 год. 30 хв. в с. Підзахаричі, Вижницького району Чернівецької області, автомобіль марки «Opel Vivaro» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 , в салоні якого перебували ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 було зупинено працівниками прикордонної служби, які в ході спілкування з вказаними вище пасажирами транспортного засобу встановили намір останніх незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску.

На підставі зібраних матеріалів, 25.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке у зв`язку із його відсутністю за місцем проживання у відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 135 КПК України вручено його рідній сестрі ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительці АДРЕСА_2 , 25.04.2025 о 15 год. 49 хв.

В подальшому 24.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри в частині викладу фактичних обставин справи.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами.

Слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

- може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України);

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Обставини, що свідчать про можливість настання ризиків слідчий вказує, що враховуючи тяжкість покарання за кримінальне правопорушення (злочин), у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , підозрюваний на момент вчинення злочину знаходився за кордоном, звідки і організовував незаконне переправлення осіб через державний кордон України, та після повернення в Україну, тобто після вчинення злочину до правоохоронних органів не з`явився, вжитими заходами встановлено, що 11.02.2025 ОСОБА_5 повторно виїхав за кордон та 09.06.2025 повернувся в Україну. Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 маючи можливість вільно пересуватись по території України і в тому числі і в країнах Європи, тобто з метою уникнення відповідальності може залишити межі території України та переховуватись.

Також, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою ухилення від відповідальності за вчинення тяжкого злочину, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а саме : ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 які в подальшому можуть змінити свої показання, тобто шляхом умовлянь та погроз незаконно впливати на вказаних осіб з метою зміни останніми своїх показань та покращення свого становища. Окрім того, якщо ОСОБА_5 організовував вчинення кримінального правопорушення фактично перебуваючи за межами України через мобільний зв`язок, месенджери та соціальні мережі, то зможе і впливати на вищевказаних осіб перебуваючи за кордоном, в такий же спосіб.

Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого для проведення слідчих дій, що в подальшому може позбавити орган досудового розслідування можливості забезпечити розслідування кримінального провадження та завершення провадження у розумні строки. Крім того, встановлено, що відносно ОСОБА_5 не діє закон щодо обмежень виїзду за кордон під час воєнного стану.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин пов`язаний із незаконним переправленням через Державний кордон України, маючи при цьому відповідні знайомства та злочинні зв`язки, й надалі може незаконно переправляти осіб до республіки Білорусі. А отже перебуваючи на волі останній може продовжувати вчиняти аналогічні правопорушення.

Посилаючись на норми КПК України, правові позиції Європейського Суду з прав людини, просила клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Також просила визначити підозрюваному запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240,00 гривень.

Під час розгляду клопотання слідчий та прокурор клопотання підтримали посилаючись на обставини викладені у ньому та доповнив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного злочину, а інші менш суворі запобіжні заходи не забезпечать можливості уникнення ризиків, наведених у клопотанні. Просили клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 242240,00 гривень.

Підозрюваний ОСОБА_5 повідомив суду, що частково визнає свою провину, разом з тим, у клопотанні зазначено багато недостовірної інформації. Оскільки має четверо малолітніх дітей, періодично виїжджає за кордон на заробітки, однак, зі своєю сім`єю постійно проживає в с.Дроздинь Сарненського району. Погоджується на застосування щодо нього домашнього арешту у нічний час та стверджує, що наміру ухилятися від слідства чи суду не має.

Захисник підозрюваного-адвокат ОСОБА_6 вказав, що наведені у клопотанні ризики ґрунтується на припущеннях та є суперечливими. Перебуваючи за кордоном ОСОБА_5 від дружини стало відомо про підозру. Проте, він не залишився за кордоном, а повернувся в Україну та за викликом з`вився до слідчого і дав показання згідно поставлених слідчим питань, що свідчить про його належну поведінку. Вважає, що більш м`який запобіжний захід повністю забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , тому просить відмовити у задоволенні клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000342 від 19.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

25 квітня 2025 слідчим складено повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яку у встановленому КПК порядку вручено ОСОБА_5 24 червня 2025 року. Того ж дня 24.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри в частині викладу фактичних обставин справи.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги, що підозрюваний проживає у районі, який межує з республікою Білорусь, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним переправленням осіб за кордон, що кримінальне правопорушення вчинено групою осіб.

Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину,що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у рішенні від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України».

Разом з тим, сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для тримання особи під вартою, що слідує із усталеної практики Європейського суду з прав людини. Оцінка ризику переховування від органів досудового розслідування та суду має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику, або вказати, що втеча маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

В ході розгляду клопотання встановлено, що перебуваючи за кордоном ОСОБА_5 стало відомо про підозру, після чого він повернувся в Україну та за викликом з`вився до слідчого та дав показання згідно поставлених питань. Зазначене свідчить про його належну процесуальну поведінку та спростовує ризив переховування від слідство та суду, на який вказує слідчий.

Поряд з цим, слідчий суддя не приймає до уваги наведені у клопотанні відомості щодо того, що 28 квітня 2025 року ОСОБА_5 був оголошений у розшук та міжнародний розшук. В судовому засіданні слідча повідомила, що зазначені ухвали не були реалізовані з тих підстав, що судом було відмовлено у задоволенні клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу .

Відповідно до ухвали суду від 03 червня 2025 року у задоволенні клопотання слідчого про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено. Судом було встановлено, що повідомлення про підозру, у спосіб визначений КПК України, ОСОБА_5 станом на вказану дату не було вручено.

Також, на думку суду, є передчасний висновок про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню та впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки слідчим у клопотанні не наведено достатніх та обґрунтованих доказів про необхідність ОСОБА_5 чинити на них будь-який вплив чи схиляти до дачі неправдивих показань.

Підозрюваний ОСОБА_5 частково визнає свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину та дав показання згідно поставлених слідчим питань.

Крім того, в матеріалах клопотання відсутні докази у підтвердження того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вказані ризики ґрунтуються на припущеннях.

Як з`ясовано у судовому засіданні, з часу внесення відомостей до ЄРДР (19.07.2023) та на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, інших кримінальних правопорушень до яких може бути причетний ОСОБА_5 не було зареєстровано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, є одруженим, проживає з дружиною та чотирьма малолітніми дітьми в с.Дроздинь, Сарненського району, що вказує на міцність соціальних зв`язків. За місцем проживання підозрюваний характеризується добре, відповідно до вимоги про судимість раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

На переконання суду, стороною обвинувачення не наведено переконливих доказів у підтвердження того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин суд вважає, що процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_5 може бути дотримана із застосуванням до нього менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Відповідно ст.181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що забезпечити належну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а в разі недотримання ним умов такого запобіжного заходу, орган досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування клопотання.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтовану підозру вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, даних про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, обставин досудового розслідування, та беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням декількох обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178,181,184,194,196,309 КПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці, тобто до 09 вересня 2025 року, з покладенням на підозрюваного обов`язків:

-цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора;

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора, про зміну свого місця проживання;

-утриматися від спілкування із свідками: ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Ухвала діє до 09 вересня 2025 року.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворіший запобіжний захід.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покладається на слідчого слідчого відділення відділенню поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, у провадженні якого перебуває дане кримінальне правадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 13.45 год. 10.07.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1