Справа № 496/2386/25
Провадження № 1-кс/496/757/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000114 від 04.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням, та просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ) з абонентським номером НОМЕР_2 . Вказана річ була вилучена в ході обшуку 26.04.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 . Розгляд клопотання проводити без участі слідчого та прокурора.

Мотивує своє клопотання тим, що в провадженні СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000114 від 04.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.04.2025 року до ЧЧ ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що йому відома інформація про існуючу підготовку до підриву будівлі ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, що розташована за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Усатове, пров. Урядовий, 65. В ході проведення обшуку від 26.04.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ) з абонентським номером НОМЕР_2 . Вказані предмети були оглянуті та вилучені та визнані речовими доказами в рамках вищевказаного кримінального провадження.

Власником тимчасово вилученого майна є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , контактний номер НОМЕР_2 / НОМЕР_3 . Під час огляду були вилучені речі, які мають значення для кримінального провадження, оскільки зберегли на собі сліди злочину, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, тобто містять ознаки, зазначені в ст. 98 КПК України, як речові докази, оскільки є предметами кримінального правопорушення. У зв`язку із тим, що під час проведення обшуку від 26.04.2025 року вилучались речі, які мають значення для кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Слідчий в судове засідання не з`явився, в прохальній частині клопотання міститься прохання про розгляд клопотання без його та прокурора участі.

Власника майна ОСОБА_5 сповістити не вдалось, оскільки здійснивши телефонний виклик на номер телефону зазначений слідчим оператором повідомлено, що «номер не існує». Також в матеріалах клопотання наявні письмові пояснення ОСОБА_5 де зазначений номер телефону, однак оператором повідомлено, що «номер не обслуговується».

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч.4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали вказаного клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 ст. 8 КПК України визначає, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.ч.1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 171 КПК України визначено вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні прокурора, слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої ст.170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно вимог ст.172 ч.1 КПК України клопотання про арешт майна розглядається за участю, в тому числі, власника майна.

Враховуючи, що про судовий розгляд клопотання про арешт майна має бути повідомлений його власник або законний володілець, клопотання має містити дані про такого власника, в тому числі і про місце його знаходження або іншу контактну інформацію, що дозволяє здійснити повідомлення такої особи про судовий розгляд з урахуванням стислих строків розгляду.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 3 ч.2 ст. 171 КПК України визначено, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, крім іншого, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Так, у матеріалах клопотання відсутні підтвердження повідомлення про підозру, відтак належним суб`єктом звернення із клопотанням про арешт майна є прокурор, у силу положень ст. 64-2 КПК України.

Слідчим не аргументовано достатнім чином, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні, відсутнє й належне обґрунтування того, яке значення має майно (кожний з вилучених предметів), на яке він просить накласти арешт. Не зазначено у клопотанні й про те, які слідчий просить застосувати заборони (позбавлення права на відчуження, розпорядження чи користування), з метою збереження майна.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи, що при поданні клопотання слідчим не дотримано вимоги, передбачені ч.2 ст. 171 КПК України, клопотання згідно положень ч.3 ст. 172 КПК України підлягає поверненню прокурору, з встановленням 72-годинного строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000114 від 04.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України повернути процесуальному керівнику, який погоджував вказане клопотання - прокурору Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 .

Встановити строк для усунення недоліків - 72 години з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 01.05.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1