Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1106/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/544/25
Категорія ст. 537 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволення клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання.

Суд мотивував своє рішення тим, що Рівненський апеляційний суд переглянув ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області про заміну покарання 30.07.2024 року. Отже, Ухвала Рівненського міського суду Рівненської області про заміну покарання набрала законної сили 30.07.2024 року. Резолютивна частина ухвали Рівненського міського суду Рівненської області про заміну покарання містить вказівку, що оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання. Окрім цього, у вказаній постанові не зазначено, що вона підлягає негайному виконанню з дня її проголошення. А тому період з 10.11.2023 року до 31.07.2024 року, коли ухвала Рівненського міського суду Рівненської області про заміну покарання не набрала законної сили та коли засуджений відбував міру покарання в установах Державної установи «Городницький виправний центр», не підлягає зарахуванню до відбування покарання за правилами пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та звільнити засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання у виді 2 років виправних робіт.

Стверджує, що період з 10.11.2023 року по 30.07.2024 року, який ОСОБА_8 перебував в місцях позбавлення волі в період перебування справи на апеляційному розгляді, повинен бути зарахований в строк відбуття покарання у виді виправних робіт відповідно до приписів підпункту в) пункту 1) частини першої статті 72 КК України, а саме: одному дню позбавлення волі відповідає три дні виправних робіт.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим та ґрунтуватись на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України слідує, що при зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання, складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків, суд має право вирішити інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог Закону та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 .

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 23.11.2020 року ОСОБА_8 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та засуджено до 10 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 роки.

Вирок набув законної сили 07.07.2021 року.

У період з 12.10.2019 року до 31.07.2024 року засуджений відбував міру покарання в установах Державної установи «Городницький виправний центр».

Відповідно до ухвали Рівненького районного суду Рівненської області від 10.11.2023 року ОСОБА_8 було замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 11 місяців і 3 дні на виправні роботи з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави строком на 2 роки.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 30.07.2024 року ухвалу суду першої інстанції від 10.11.2023 року було залишено без змін.

31.07.2024 року ОСОБА_8 було звільнено з місць позбавлення волі у зв`язку із зміною міри покарання на виправні роботи.

За правилами визначеними у ст. 532 КПК України:

1. Вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

2. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

3. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

4. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення.

5. Ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 10.11.2023 року про заміну покарання набрала законної сили 30.07.2024 року, оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання, а тому період з 10.11.2023 року до 31.07.2024 року, коли ухвала Рівненського міського суду Рівненської області про заміну покарання не набрала законної сили не підлягає зарахуванню до відбування покарання за правилами п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, а ОСОБА_8 відбував покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 23.11.2020 року.

Кримінальний процесуальний закон не містить положень, які дають можливість судам зараховувати період відбування покарання, яке було замінено на більш м`яке, в очікування апеляційного перегляду такого судового рішення, в тому числі і у випадку, коли подана апеляційна прокурора, якою було зупинено виконання судового рішення прийнятого, в порядку ст. 82 КК України була залишена без задоволення, а тому у апеляційного суду відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин апеляційні вимоги захисника ОСОБА_6 на переконання колегії суддів не ґрунтуються на законі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: