В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/444/25

14 квітня 2025 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 за участю : прокурора: ОСОБА_3 обвинуваченого: ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Богородчанського районного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 19 березня 2025 року, яке надійшло до суду з Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості від 02 квітня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгір`я, Богородчанського району Івано-Франківської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 263 КК України ,

в с т а н о в и в :

Літом 2024 року, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на одному із ринків у м. Івано-Франківськ, придбав ніж, який має ознаки холодної зброї, яку в подальшому, зберігав за місцем проживання.

19 березня 2025 року, близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 , проходячи повз будинок АДРЕСА_1 , був зупинений працівником поліції з метою перевірки документів на підставі норм Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та п. 11 розпорядження КМУ №181-р від 24.02.2022 «Питання запровадження та забезпечення здійснення заходів правового режиму воєнного стану в Україні».

Під час перевірки документів ОСОБА_4 повідомив працівників поліції про наявність у нього забороненого предмета, а саме ножа, який в подальшому вилучено в останнього слідчо-оперативною групою відділення поліції.

Вилучений у ОСОБА_4 ніж, є контактною холодною зброєю колюче-ріжучої дії, а саме мисливським ножем загального призначення, виготовлений промисловим способом з додатковим розширеним функціоналом завдяки наявності металевого навершя.

Вказану холодну зброю ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, незаконно переносив при собі у кишені верхнього одягу без передбаченого законом дозволу, тобто незаконно його носив.

В судовому засіданні сторони повідомили про, те що 02 квітня 2025 року між прокурором Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 36 КПК України надано повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника - адвоката ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468-470, 472-473 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, що ставиться йому у вину, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в суді. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 263 КК України у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю та безумовно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та не оспорював фактичних обставин справи. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі укладення угоди та виключні підстави оскарження вироку розуміє.

Захисник зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону, при укладенні даної угоди було дотримано положення КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор вважає угоду про визнання винуватості такою, яка відповідає вимогам закону, зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані положення КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Заслухавши думку учасників підготовчого провадження, розглянувши питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, відповідно до ст. 12 КК України класифікується, як нетяжкий злочин.

Отже в даному кримінальному провадженні можливе укладення угоди про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені абз. 1, 3, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам держави та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України щодо змісту угоди про визнання винуватості. Обставин, які би перешкоджали затвердженню угоди не встановлено.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості за ч. 2 ст. 263 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Узгоджене сторонами угоди покарання за видом та розміром відповідає вимогам ст. 65 КК України і не виходить за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

З врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, а також обставин, що пом`якшують його покарання, таких як щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин тому обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Дане покарання, визначене в угоді про визнання винуватості, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором в кримінальному провадженні та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Судові витрати на залучення експерта, по проведенню судової експертизи, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 100, 174, 314, 373, 374,468-470,472- 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 квітня 2025 року по кримінальному провадженні №0000041, укладену між прокурором Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 36 КПК України надано повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Речові докази:

Мисливський ніж загального призначення модель Columbia 1418А, який упаковано у попередню упаковку, клапан конверту заклеєний паперовою биркою та липкою стрічкою з відповідним пояснюючим написом та зберігається у камері зберігання речових доказів ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта по проведенню судової експертизи ( висновок №СЕ-19/109-25/4817-ХЗ від 25 березня 2025 року) у кримінальному провадженні у розмірі 3183 (три тисячі стовісімдесят три) грн. 60 коп.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: