Справа № 639/1238/23
Провадження №1-кп/639/88/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Харків

Судова колегія Новобаварського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законних представників потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_11 ,

потерпілих - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисника адвоката ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000066 від 23.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_15 23.01.2023 в період часу з 04 год. до 05 год., більш точний час в ході досудового розслідування встановити виявилось неможливо, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні залу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , а ОСОБА_12 та її малолітня дитина ОСОБА_13 , 2010 р.н., перебували у спальній кімнаті та спали в ліжку. В цей час ОСОБА_12 прокинулася та побачила в коридорі увімкнене світло, після чого, піднявшись з ліжка, пішла до коридору.

В цей час, ОСОБА_15 , перебуваючи біля входу в кухню, побачив ОСОБА_12 , яка вийшла зі спальні, при цьому він, з позицією зневаги до встановлених соціальних правил, вирішив вчинити протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 та малолітньої ОСОБА_13 , із застосуванням в якості знаряддя злочину кухонного «ножа-сокири», який він перед цим взяв на столі з кухонної кімнати вищевказаної квартири.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння смерті ОСОБА_12 та малолітньої ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , перебуваючи у положенні стоячи з лівого боку до ОСОБА_12 , оцінивши ситуацію, що склалася та відсутністю будь-кого із сторонніх осіб, нехтуючи тим, що перед ним особа жіночої статі, використовуючи свою фізичну перевагу над потерпілою, діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання наслідків у виді смерті ОСОБА_12 , використовуючи в якості знаряддя злочину кухонний «ніж-сокиру», який він тримав у своїй правій руці, відчуваючи ненависть до потерпілої, прицільно умисно наніс їй зверху вниз один удар ріжучою частиною кухонного «ножа-сокири» по голові в лобну ділянку зліва, піддавши травматизації особливо важливу ділянку тіла людини, від якого остання впала на підлогу, причинивши ОСОБА_18 , відповідно до висновку судово-медичного експерта №12-14/55-А/23 від 02.02.2023, різане поранення лобної ділянки зліва, яке належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3х тижнів (21 дня), відповідно до п.2.3.2 «а», п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.

Після цього, ОСОБА_15 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, одна з яких малолітня дитина, вважаючи виконаними до кінця всі свої злочинні дії та бажаючи настання тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_12 , так як вона стікала кров`ю, залишив останню в коридорі на підлозі, та продовжуючи утримувати в правій руці в якості знаряддя злочину кухонний «ніж-сокиру», прослідував в бік спальної кімнати, де в цей час спала малолітня ОСОБА_13 .

ОСОБА_15 , оцінивши ситуацію, що склалася, та відсутністю будь-кого із сторонніх осіб, достовірно знаючи та нехтуючи тим, що перед ним спить малолітня дитина, використовуючи свою фізичну перевагу над останньою, та розуміючи, що остання не буде вчиняти активного опору, діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання наслідків у виді смерті малолітньої потерпілої, використовуючи в якості знаряддя злочину вказаний кухонний «ніж-сокиру», відчуваючи раптово виниклу ненависть до малолітньої ОСОБА_13 , цілеспрямовано підійшов до дитини, після чого сів на її ноги зверху, тим самим обмежив її активні дії та можливість піднятись з дивану, на якому спала остання, та цілеспрямовано, умисно наніс їй два удари ріжучою частиною кухонного «ножа-сокири» по голові, піддавши таким чином травматизації особливо важливу ділянку тіла людини. Після чого ОСОБА_15 , при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, наніс ОСОБА_13 в хаотичному порядку не менше трьох ударів по голові, не менше двох ударів в область ніг та не менше трьох ударів в область рук потерпілої.

Надалі, ОСОБА_15 , впевнившись, що ОСОБА_13 не подає ознак життя та не вчиняє ніякого опору, перестав наносити останній тілесні ушкодження та вийшов за межі кімнати. В цей час ОСОБА_13 , прийшовши до тями, змогла вибігти з квартири на сходовий майданчик, де чекала її мати ОСОБА_12 .

В результаті умисних дій ОСОБА_15 , відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №08-124/2024 від 13.12.2024, спричинив малолітній потерпілій ОСОБА_13 закриту черепно-мозкову травму у формі струсу головного мозку, з наявністю чотирьох ран на голові в лобовій ділянці справа (2), в тім`яній ділянці справа (1) та в потиличній ділянці (1); різану рану правої вушної раковини; закриту травму правого ліктьового суглоба у вигляді перелому (остеоепіфізеолізу) ліктьового відростку правої ліктьової кістки без зміщення; рану на правій кисті і рану на лівій кисті; дві рани на правому стегні по передньо-внутрішній поверхні на рівні середньої третини.

За ступенем тяжкості закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, з наявністю чотирьох ран на голові в лобовій ділянці справа (2), в тім`яній ділянці справа (1) та в потиличній ділянці (1); різана рану правої вушної раковини; рану на правій кисті і рану на лівій кисті; дві рани на правому стегні по передньо-внутрішній поверхні на рівні середньої третини належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3х тижнів (21 дня), відповідно до п.2.3.2 «а», п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.

Закрита травма правого ліктьового суглоба у вигляді перелому (остеоепіфізеолізу) ліктьового відростку правої ліктьової кістки без зміщення не є небезпечною для життя в момент утворення, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21дня) і за цією ознакою відповідно до п.2.2.1 «а, б, в», п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995р., належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_15 виконав усі дії, які він вважав необхідними для доведення задуманого ним злочину до кінця, однак злочин не було ним закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 покинули місце злочину та викликали допомогу, а ОСОБА_15 в подальшому, близько 05.00 годині 23.01.2023, був затриманий працівниками поліції за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд.169.

В судовому засіданні ОСОБА_15 своєї винуватості в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав. Цивільні позови також не визнав. В ході допиту пояснив наступне.

Він знайомий з родиною ОСОБА_19 близько 10 років, конфліктних ситуацій у нього з ними не було. Близько 20.00 години 22 січня 2023 року ОСОБА_20 зателефонував йому та запропонував приїхати до них у гості, на що він погодився та приїхав. Під час перебування у їх квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , вони втрьох він з ОСОБА_21 та ОСОБА_22 вживали спиртні напої горілку. Пізніше він не зміг поїхати до себе додому через комендантську годину, та ОСОБА_21 запропонував відвезти його на своєму автомобілі, через що був затриманий працівниками поліції, томі він залишився у квартирі ОСОБА_19 на ніч. ОСОБА_23 з ОСОБА_24 пішли відпочивати до дитячої спальні, а він заснув у кімнаті зали. В подальшому щодо обставин досліджуваної справи пам`ятає обставини його перебування у під`їзді їх будинку, коли приїхали працівники поліції та затримали його. Щодо обставин спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_25 та ОСОБА_26 в ніч з 22 на 23 січня 2023 року за адресою: АДРЕСА_3 , він нічого не пам`ятає внаслідок вживання спиртних напоїв, спричиняти тілесні ушкодження, а тим паче вбивати ОСОБА_23 та ОСОБА_24 у нього не було умислу. Щодо показів, наданих потерпілими під час досудового розслідування та судового розгляду, ОСОБА_15 пояснив, що не підтверджує покази, надані потерпілими та свідками у справі, їх показам не вірить, оскільки вони їх змінювали, однак, щодо причин надання потерпілими та свідками саме таких показів стосовно нього, обвинувачений не може пояснити, підстав оговорення його потерпілими не зазначив, щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілим внаслідок його протиправних дій, він не допускає. Щодо виявлених у ОСОБА_23 та ОСОБА_27 тілесних ушкоджень, ОСОБА_15 пояснив, що можливо, виникла якась конфліктна ситуація, про яку йому не відомо, та не виключає, що ОСОБА_23 сама могла нанести тілесні ушкодження ОСОБА_24 . Однак, при подальшому його допиті, на запитання суду, повідомив, що, можливо, допускає розвиток подій, як про те зазначають потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_28 .

Під час допиту ОСОБА_15 в суді, останній вибірково розповідав про обставини досліджуваних подій, які, ніби-то, пам`ятає або не пам`ятає, повідомив, що з приводу втрати пам`яті на фоні вжиття алкогольних напоїв до лікарів раніше не звертався, раніше та після затримання його працівниками поліції випадків втрати пам`яті у нього не було, травм голови також раніше у нього не було. Втрату пам`яті в ніч досліджуваних подій пов`язує з вживанням спиртних напоїв та тяжким психоемоційним станом через відсутність спілкування з дітьми. Зазвичай, при вживанні алкогольних напоїв, лягає відпочивати.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_15 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, вона підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності.

Так, потерпіла ОСОБА_12 в ході допиту пояснила, що ввечері 22 січня 2023 року вона перебувала вдома з чоловіком та донькою. ОСОБА_15 зателефонував її чоловікові ОСОБА_21 та запропонував приїхати в гості, на що вони спочатку були проти, оскільки не було приводу, а потім погодились. ОСОБА_15 приїхав на таксі близько 20:30 год. В той вечір вона, її чоловік ОСОБА_21 та ОСОБА_15 вживали спиртні напої (горілку) у квартирі. При цьому велося спілкування на побутові теми, конфліктів не було. Пізніше, викликавши таксі, ОСОБА_15 не поїхав додому (це було близько 22:45 год.), тому вона з чоловіком вирішили відвезти його додому на своєму автомобілі, однак були зупинені працівниками поліції, а її чоловіка забрали ВСП, тому ОСОБА_15 на його прохання залишився у них на ніч з 22 на 23 січня 2023 року. ОСОБА_24 була проти того, щоб ОСОБА_29 залишився у них на ніч, нібито щось відчувала. ОСОБА_12 з ОСОБА_24 пішли відпочивати до дитячої кімнати, а ОСОБА_15 залишився у кімнаті зали, він був в неврівноваженому (агресивному) стані. Коли вони з донькою вже лягли, ОСОБА_15 декілька разів заходив до них та нервово питав, чого вони не сплять.

Прокинувшись вночі від ввімкнутого у квартирі світла, потерпіла вийшла з дитячої кімнати у коридор та побачила ОСОБА_15 у спідній білизні, який в цей час, тримаючи в правій руці кухонний ніж-сокиру, вдарив її по голові, від чого вона впала на коліна, та побачила кров на голові, а ОСОБА_15 попрямував до кімнати, в якій спала ОСОБА_24 , та сівши на її ноги, почав наносити їй цим же кухонним ножем-сокирою тілесні ушкодження в область голови, від яких ОСОБА_24 почала кричати. ОСОБА_12 бачила 2-3 удари, які наніс ОСОБА_15 ОСОБА_24 по тілу, після чого потерпіла вибігла з квартири просити про допомогу сусіда. Коли сусід ОСОБА_30 , вийшовши на допомогу, відчинив двері до її квартири, ОСОБА_15 почав погрожувати йому та кидатись на нього з кухонним ножем в руках. Пізніше потерпіла побачила ОСОБА_24 , яка була вся в крові. ОСОБА_24 змогла вибігти з ванної кімнати їх квартири лише тоді, коли ОСОБА_31 вже не було в коридорі. Вони зайшли до квартири сусіда, у подальшому чули сильний стук з боку їх квартири. В подальшому сусід ОСОБА_30 викликав працівників швидкої медичної допомоги та працівників поліції, які приїхали за викликом.

ОСОБА_15 до подій знала приблизно 8 років, товаришували з ним, приїздили один до одного в гості родинами, конфліктів не було ніколи. Раніше він ніколи не приїздив без причини. Коли ОСОБА_15 приїхав, він вже був у стані сп`яніння, привіз з собою пляшку горілки. Дитина у цей час знаходилась у своїй кімнаті.

Коли ОСОБА_15 повернувся до квартири після того, як йому не вдалося поїхати додому, ОСОБА_32 більше переймалася за свого батька. Дитяча кімната не закривається на замок.

Зі слів ОСОБА_33 , ОСОБА_15 , коли повернувся до квартири, допивав горілку, що перебувала в барі у кімнаті. У подальшому потерпіла побачила пляшку та рюмку на столі.

Коли потерпіла побачила ОСОБА_15 у коридорі, майже впритул, у нього в правій руці був якийсь предмет, який вона не встигла розгледіти, а в подальшому зрозуміло, що це ніж-тесак, та він вдарив її ним в голову, нічого при цьому не говорив. Потерпіла впала на коліна, а ОСОБА_15 одразу пішов в дитячу кімнату. Дитина в цей час спала, розташовуючись біля стінки. Потерпіла не втрачала свідомості. Вважає, що ОСОБА_15 не наносив їй більше ударів, оскільки міг припустити, що вона втратила свідомість.

Коли вона підійшла до дитячої кімнати, побачила, що ОСОБА_15 сидить на ногах у дитини і наносить їй удари кухонним ножем-тесаком, який до цього перебував у кухні. Вона бачила 2-3 удари в область голови, після чого побігла до сусіда кликати на допомогу. При цьому ОСОБА_15 нічого не говорив.

Ніж має рукоятку чорного кольору, у формі сокири, використовується для рубки м`яса.

Також з квартири зник ще один ніж. У подальшому тесак було виявлено в кімнаті, схованим, а інший ніж у під`їзді, де його також сховав ОСОБА_15 .

Вона побігла до сусіда, тому що він є співробітником поліції. Коли сусід вийшов та почав намагатися проникнути до квартири, донька весь час перебувала в квартирі. Віка певний час кричала, потім, скоріш за все, ОСОБА_15 перестав наносити їй удари. З ОСОБА_15 спілкувався сусід, той відкрив двері та закрив їх, сусід побачив у нього в руці тесак. Особисто у ОСОБА_12 було пошкодження голови. Коли донька вийшла з квартири, у дитини були рублені рани на голові та руці, були розірвані лосини.

У подальшому сусід спілкувався з поліцейськими, які повідомили йому, що виявили ОСОБА_15 під сходами в під`їзді. Вона вважає, що ОСОБА_15 вийшов з квартири за допомогою ключів, які перебували у коридорі.

В подальшому, під час проведення досудового розслідування, за участю потерпілої було проведено слідчий експеримент у їх квартирі за участю судово-медичного експерта, в ході якого вона відтворила всі відомі обставини спричинення їй та її доньці ОСОБА_24 тілесні ушкодження.

ОСОБА_15 після подій не намагався зв`язатися з нею, відшкодувати заподіяну шкоду та пояснити свої дії.

Раніше вона надавала покази про те, що ОСОБА_15 витягнув ОСОБА_34 з кімнати в коридор та наносив удари доньці в коридорі, але потім зрозуміла, що помилялася у сприйнятті цього.

Зазначила, що вважає, що звернення до сусіда-поліцейського є нормальними діями щодо захисту дитини у ситуації, що склалася, оскільки вона є жінкою та не змогла б особисто здійснювати спротив чоловіку з ножем.

Віку вона побачила хвилин через 5-7 після того, як побігла до сусіда. Де в цей момент був ОСОБА_15 , потерпіла не знає. Спочатку двері двічі відчиняв сусід та бачив ОСОБА_15 з ножем. Третій раз двері до квартири відчинила вона та побачила ОСОБА_34 , яка вийшла до неї.

ОСОБА_15 викликав таксі чоловік потерпілої, щоб той поїхав додому, викликав службу «ОН-таксі». О 22:45 таксист зателефонував та повідомив, що скасовує виклик, оскільки ніхто не вийшов. ОСОБА_15 не хотів виходити.

Вони були змушені виїхати на автомобілі, щоб передати ОСОБА_15 військовослужбовцям на блокпості, але ті відмовили та викликали ВСП для притягнення чоловіка потерпілої до відповідальності.

Після повернення до квартири ОСОБА_15 декілька разів заходив спочатку на кухню, потім до дитячої кімнати та дуже нервово питав, чому вони не сплять

Потерпіла зазначила, що припускає, що ОСОБА_15 заздалегідь вирішив їх вбити, а тому чекав, поки вони заснуть.

Вважає, що ОСОБА_15 припинив протиправні дії, коли вона почала голосно кричати та кликати на допомогу сусіда. Ніж було виявлено поліцейськими у кімнаті в її присутності. Сумка ОСОБА_29 стояла на табуреті в коридорі.

Незвичності в поведінці ОСОБА_15 вона виявила, коли вже повернулася додому, а ОСОБА_15 вже перебував там.

Слідчий не вимагав від неї надати якісь додаткові медичні документи.

Блокпост знаходиться неподалік від будинку. Вони хотіли передати автомобіль військовослужбовцям, щоб вони відвезли ОСОБА_29 додому.

Зі слів ОСОБА_33 їй стало відомо, що коли вона вже стояла на підлозі, ОСОБА_15 замахувався на неї ножем та кричав «Вб`ю». Вона пішла до ванної кімнати, оскільки якби вона йшла до виходу з квартири, їй би довелося проходити поруч з ОСОБА_15 .

Коли вона з донькою йшли до автомобіля швидкої допомоги, ОСОБА_15 стояв поруч з поліцейськими біля входу до під`їзду.

На час допиту дитина більш-менш заспокоїлася, але спить з матір`ю, довелося працювати з психологом.

Просила призначити покарання на розсуд суду.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_13 в ході допиту пояснила, що ввечері ОСОБА_29 приїхав до них у гості. Вона заперечувала проти того, щоб він залишався на ніч. Коли він приїхав, привіз шоколадку, потім він сидів розмовляв з батьками. Тато викликав таксі для ОСОБА_29 , той тягнув час та таксі поїхало з виклику, бо вже почалася комендантська година. Тоді тато вирішив сам відвезти ОСОБА_29 , але його забрали у військову частину. ОСОБА_29 повернувся додому, почав розмовляти з ОСОБА_13 , вона хвилювалася за тата, він задавав їй якісь дивні питання. Потім він пішов на кухню, почав телефонувати якомусь чоловіку, погрожував йому. Потерпіла пішла до себе у кімнату, потім прийшла мати. Вони удвох пішли на кухню та почали там розмовляти. У цей момент прийшов ОСОБА_35 , починає нервово себе поводити, кричати, хлопати дверима, після чого пішов до кімнати. Потім вони з мамою пішли спати. Після цього ОСОБА_35 зайшов до них у кімнату, попросив допомогти йому ввімкнути телевізор. Вона погодилася та знову пішла до себе. Через деякий час вона вирішила піти до вбиральні та в коридорі зустріла ОСОБА_36 , який почав питати її, чому вона не спить. Вона зробила свої справи та повернулася спати. ОСОБА_35 дуже гучно включив телевізор, вона не могла заснути, а тому пішла до нього, той знову питав, чому вона не спить. Вона зробила гучність меншою, пішла до себе та заснула. Потім вона прокинулася та побачила, що у всіх кімнатах горить світло. Вона попросила маму принести їй води, мама вийшла. Вона заплющила очі та через декілька хвилин побачила перед собою ОСОБА_36 , який тримає в руці ніж. Потім вона прийшла на себе та відчула, що на ній зверху сидить ОСОБА_35 та наносить їй удари ножем. Після удару в область вуха вона втратила свідомість, було боляче та прохолодно. Коли вона прийшла до тями, вона встала та побігла до коридору, побачила ОСОБА_36 , який замахується на неї ножем та кричить «Зараз вб`ю», вона сховалася на кухні, потім перейшла до ванної кімнати, була там недовгий час, потім почула голос мами з під`їзду, вийшла до неї, поруч перебував сусід ОСОБА_30 . Вони з мамою зайшли в квартиру до ОСОБА_37 , той викликав поліції, потерпіла почула гуркіт вхідних дверей та сказала матері, що ОСОБА_35 вийшов з квартири. Потім приїхала поліція та забрала ОСОБА_36 .

Після надання вільних пояснень потерпіла ОСОБА_13 відмовилася від надання відповідей на питання учасників кримінального провадження та суду, у зв`язку з чим її допит припинено.

При цьому при вирішенні питання про припинення допиту психолог ОСОБА_38 повідомила суду, що вільні показання потерпілої є достовірними, послідовними та правдивими, але її психологічний стан з ходом допиту певним чином погіршується, оскільки дитина переживає психотравмуючу ситуацію

У той же час, в ході досудового розслідування ОСОБА_18 була допитана слідчим в присутності законного представника ОСОБА_9 та психолога ОСОБА_39 ( в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України) 14.02.2023.

В ході допиту ОСОБА_18 пояснила, що ОСОБА_40 знає декілька років, він декілька разів приходив в гості до її батьків.

Цього дня (у січні 2023) близько 20-00 год. батьки сказали, що ОСОБА_29 приїде в гості. Вона просила батьків не залишати його ночувати. Коли він приїхав, разом з батьками вживав горілку. Приблизно о 22-56 батько запропонував ОСОБА_29 викликати таксі, щоб їхати додому. Він всіляко тягнув час, потім настала комендантська година та таксі, що було викликане, поїхало. Потерпіла в цей час була у себе в кімнаті, також виходила до коридору та чула ці розмови. Зі ОСОБА_29 спілкувалася на побутові теми. Потім батько з мамою поїхали відвозити ОСОБА_29 .

Вона не хотіла, щоб ОСОБА_29 залишився, оскільки їй було неприємно, щоб хтось чужий залишався вдома, спілкувався з нею, ночував в її кімнаті.

Батьків зупинили на блокпосту нацгвардійці. Вона дуже переживала за батька, оскільки його забрали військові. Тому вона не заперечувала, щоб всі повернулися додому. Близько 01-45 зателефонувала мама та попередила, що ОСОБА_29 буде ночувати. Через деякий час він прийшов та почав з нею розмовляти, хоча їй було неприємно з ним спілкуватися. Він не відповідав на її питання про батьків, вів розмови на інші теми. Потім він випив чарку горілки та пішов на кухню, комусь телефонував та погрожував. Потім повернувся, випив ще чарку горілки та продовжив розмову з потерпілою. Потім прийшла мама, вони спілкувалися з нею на кухні (близько 02-30 год.), ОСОБА_29 зайшов на кухню, почав задавати питання з приводу куріння, після чого почав нервово себе поводити. Потім потерпіла вийшла з кухні та пішла до себе. ОСОБА_29 пішов до великої кімнати. Вони з мамою лягли у ліжко в її кімнаті, мама заснула, ОСОБА_29 декілька разів заходив до них і питав її ( ОСОБА_13 ), чому вона не спить, після чого грюкав дверима. Потім гучно ввімкнув телевізор, через що вона робила його тихіше, ОСОБА_29 знову питав, чому вона не спить. Він помітно нервував, торопив її, ходів туди-сюди по квартирі. Вів себе так, ніби поспішає. Потім потерпіла з мамою заснули.

Потім вона прокинулась від того, що їй було холодно та було тривожне почуття. Був сильний шум у вухах. Вона нібито перенеслась з ліжка до коридору (дверного пройому між кімнатою та коридором), як саме не може пояснити. Вона побачила ОСОБА_29 , на ньому були лише плавки, у руці був ніж. У всіх кімнатах, окрім її кімнати, горіло світло. Ніж це тесак, який стояв на підставці на кухні. Він замахнувся ножем, тут відчинилися вхідні двері, він крикнув «зараз вб`ю», потерпіла встигла пробігти на кухню, він йшов на неї з ножем, вона тримала двері, їй не було боляче через шок.

На кухні вона перебувала декілька секунд, після чого перейшла до ванної. Через деякий час вийшла з ванної, ОСОБА_29 не було видно, вона почула голос мами та вийшла з квартири до неї, також у коридорі стояв вже сусід ОСОБА_30 . ОСОБА_41 сиділа у під`їзді. Тут потерпіла побачила, що у неї тече кров. Вони утрьох зайшли до квартири сусіда. Кров йшла з голови, з носу, кров буда і на руках. ОСОБА_30 викликав поліцію та швидку. Вона почула якийсь гуркіт за стінкою. Потім хлопнули двері у їх квартирі, вона зрозуміла, що ОСОБА_29 вийшов. Приїхала поліція та покликали ОСОБА_37 вниз, потім розповів, що поліцейські знайшли ОСОБА_29 внизу в під`їзді. Потім поліцейські зайшли до квартири ОСОБА_37 . Потім приїхала швидка, вона почала втрачати свідомість. Їй надали першу допомогу. Вона з мамою пішла до своєї квартири, щоб перевдягнутися. У цей час в неї вже сильно боліла рука, також були розірвані лосини, ноги були в крові, там були порізи. У квартирі вона побачила ніж між диваном та ліжком у великій кімнаті, також всюди була кров. Вона ще деякий час спілкувалася з поліцейськими, близько 06-00 год. почали спускатися до карети швидкої. ОСОБА_42 , який стояв біля виходу з будинку. Поліцейський його спитав, навіщо він це зробив, відповідь була: я не знаю. Після цього вони поїхали до лікарні.

Як в неї утворились тілесні ушкодження не знає. Вони утворились, поки вона перебувала у ліжку. Ще вона відчувала сильний біль у вусі, коли ще лежала.

Після подій вона відчуває страх, боїться знову пережити подібне, побачити кривдника у себе вдома. Відчуває проблеми зі сном, боїться заходити до своєї кімнати. Через травму руки не може нею писати.

Свідок ОСОБА_28 в ході допиту пояснив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_43 проживає у квартирі АДРЕСА_5 . В ніч з 22 на 23 січня 2023 року він відпочивав у своїй квартирі та прокинувся від стуку та крику у вхідні двері своєї квартири, відчинивши які, він побачив в тамбурі свою сусідку ОСОБА_44 з тілесними ушкодженнями та кровотечею, яка сказала що « ОСОБА_45 внутри, он сейчас убьет ее». Підійшовши до її квартири, відчинив двері, і в цей час невідомий йому раніше чоловік, тримаючи в правій руці ніж-сокиру, замахнувся на нього, викрикуючи погрози «Убью». Від чого свідок одразу зачинив двері. Потім ситуація повторилася. Він говорив чоловіку, що є співробітником поліції. Через деякий час він відчинив двері, а невідомого чоловіка вже у коридорі квартири не було, і побачивши ОСОБА_34 , яка була вся у крові, забрав її з квартири, зачинивши квартиру ззовні на ключ, який був у дверях, після чого викликав працівників поліції та швидку медичну допомогу, надавши першу медичну допомогу потерпілим. Про події, що стались із потерпілими, він дізнався від ОСОБА_23 та ОСОБА_24 в той час, коли вони перебували у його квартирі до приїзду лікарів швидкої медичної допомоги. Коли приїхали працівники швидкої медичної допомоги, лікарі забрали до лікарні ОСОБА_44 та ОСОБА_26 , а працівники поліції, що прибули за викликом, затримали раніше невідомого йому чоловіка, який переховувався на цокольному поверсі сходового майданчика, який до цього, перебуваючи всередині квартири сусідів ОСОБА_19 , кидався на нього з кухонним ножем-сокирою з погрозою вбивством. Біля чоловіка на ящику перебував кухонний ніж. Це не той ніж, який був в руках у нього під час перебування в квартирі.

З моменту, коли він забрав з квартири ОСОБА_34 та закрив двері, до моменту, коли ОСОБА_15 , скоріш за все, покинув квартиру та був затриманий, пройшло біля 15-20 хвилин.

У ОСОБА_23 була травма голови. У ОСОБА_33 також були тілесні пошкодження на голові, були порвані штани, на цьому ж місці була подряпина на шкірі. Також вона трималась за руку, але свідок не може це впевнено підтвердити.

Коли ОСОБА_15 був у квартирі сусідки, він був у білизні. Коли його затримали поліцейські, він вже був вдягнений, від нього було чутно запах алкоголю.

Також свідок пояснив, що ОСОБА_23 розповіла йому, як відбувалися події.

Свідок ОСОБА_46 в ході допиту пояснив, що ввечері 22.01.2023 перебуваючи за своїм місцем мешкання з дружиною ОСОБА_23 та донькою ОСОБА_24 , до них приїхав ОСОБА_47 , з яким в подальшому вони вживали алкогольні напої - горілку, а після комендантської години, коли ОСОБА_47 не зміг поїхати до себе додому, він хотів його відвезти, однак був затриманий працівниками поліції за водіння транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння. Про події, які відбулись у його квартирі, під час яких ОСОБА_47 наніс кухонним ножем-сокирою тілесні ушкодження його дружині ОСОБА_48 та доньці ОСОБА_24 він дізнався безпосередньо від них після події. На даний час психоемоційний стан ОСОБА_24 погіршився, через що вони вимушені були звертатись до фахівців-психологів. Дитина досі дуже хвилюється, не може спати без світла. Про наявність в минулому конфліктів між ОСОБА_49 та його дружиною ОСОБА_23 та дочкою ОСОБА_24 йому не відомо.

ОСОБА_15 знає біля 8 років, знає його родину. Відносини між ними були нормальними, дружніми. Він залишався у них на ніч 1-2 рази. Свідок викликав таксі ОСОБА_15 перед комендантською годиною, але той затримувався та таксист поїхав з місця виклику. Донька ОСОБА_24 дуже просила свідка, щоб ОСОБА_29 не залишався на ніч, тому було прийнято рішення відвезти його до блокпосту та попросити побратимів свідка доставити його додому.

Ініціатором зустрічі був ОСОБА_29 . Свідок заперечував, оскільки вже був вечір, але той наполягав. ОСОБА_15 приїхав вже напідпитку. Випили 0,5 л горілки, фактично вдвох. Віка перебувала у своїй кімнаті.

Також свідок пояснив, що коли після подій приїхав додому, у всіх кімнатах, у ванній були сліди крові, в тому числі на дверних ручках. У дитини залишилися шрами, в тому числі на нозі в області паху від різаних ран. У неї також було розрублено вухо, рани на лобі, потилиці, рубана рана руки з відрубом кості.

Також свідок повідомив про обставини події, які йому розповіла у лікарні після госпіталізації.

Свідок ОСОБА_50 в ході допиту пояснив, що у той день ніс службу в складі екіпажу 3051 (Молчанов, ОСОБА_51 , ОСОБА_52 ). Екіпаж 3204 ( ОСОБА_53 , ОСОБА_54 ) отримали виклик про бійку в квартирі на вул. Полтавський шлях у м. Харкові в районі супермаркету «Класс». Було прийнято рішення про надання допомоги колегам. На місці було 2 екіпажі. Інші поліцейські пішли відпрацьовувати виклик, а свідок ОСОБА_50 залишився у службовому автомобілі та складав службові документи. З балкону будинку чоловік крикнув, що потерпілі знаходяться в нього в квартирі. Свідок дізнався про те, що трапилось, від колег після відпрацювання виклику. Йому розповіли, що жінка та дитина отримали тілесні ушкодження, а підозрюваний був знайдений у підвалі будинку.

Свідок ОСОБА_55 в ході допиту пояснив, що 23.01.2023 перебував на службі (УПП в Харківській області ДПП) в складі екіпажу, отримавши виклик за адресою: АДРЕСА_3 про бійку в квартирі, вони прибули на місце події, прибув також і інший екіпаж. Вони виявили у під`їзді невідомого чоловіка, який нібито спав, представився безхатьком та сказав що зайшов туди поспати, оскільки на вулиці було холодно. Під час розмови він був бадьорий, в стані алкогольного сп`яніння та намагався уникнути розмови, на запитання працівників поліції не відповідав та намагався покинути місце події. Однак, при розмові із заявником було встановлено, що саме цей чоловік спричинив тілесні ушкодження потерпілим та кидався на заявника. Поблизу невідомого громадянина у під`їзді на місці також було виявлено кухонний ніж. Також, при приїзді було виявлено потерпілих жінку та дівчинку з тілесними ушкодженнями та кровотечею. Вони перебували не в своїй квартирі, де сталася бійка, а у квартирі сусіда, який викликав поліцію. Вони пояснили, що запросили даного громадянина до себе додому, щоб він переночував, а він наніс їм тілесні ушкодження. У дівчинки були різані рани обличчя та руки. Майже одразу приїхала бригада ШМП та госпіталізувала потерпілих. Потерпіла жінка розповіла співробітникам поліції про обставини вчинення нападу на неї та її доньку. Відеофіксація велась перед тим, як співробітники поліції зайшли до під`їзду. Свідок показував потерпілій фото особи, яка була виявлена у під`їзді, та вона впізнала на ньому нападника.

На питання захисник свідок зазначив, що вважає, що співробітники поліції фактично припинили злочинні дії, оскільки поведінка ОСОБА_15 свідчила про те, що у разі не затримання він міг продовжити злочинну діяльність, також біля нього був виявлений ніж.

Від нього був запах алкоголю, перебував у стані явного алкогольного сп`яніння, його дії та слова не відповідали обстановці (нібито він спав). Вдягнений був у спортивному костюмі, на ОСОБА_15 були плями крові (на руках). Особу було встановлено за паспортом.

У подальшому ОСОБА_15 був доставлений до відділу поліції.

Свідки ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , які є співробітниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, надали суду аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_59 , що був викликаний за клопотанням сторони захисту, показав суду, що знає обвинуваченого близько 10 років, спілкувалися дуже часто, відносини дружні, інколи вживали разом алкогольні напої, конфліктів майже ніколи не було, скоріш інколи мали різні позиції з певних питань. Також знайомий зі свідком ОСОБА_60 , спілкувався з ним декілька разів до подій.

Вдень 22.01.2023 він зустрівся з ОСОБА_15 щоб випити кави, алкогольні напої в той день вони разом не вживали, однак ОСОБА_15 вже був у стані алкогольного сп`яніння, після чого, близько 17.00 години ОСОБА_15 поїхав у невідомому напрямку. Ближче до комендантської години ОСОБА_15 зателефонував та попросив його забрати з Холодної гори, щоб відвезти додому, однак він відмовив йому. Потім він ще раз телефонував свідку з аналогічним проханням, при цьому був більш схвильований. Чи телефонував ОСОБА_15 обидва рази з одного і того ж номера, свідок не впевнений.

Коли свідку стало відомо про те, що сталося, він зателефонував ОСОБА_21 , який є чоловіком та батьком потерпілих, з метою зустрітися та забрати сумку ОСОБА_29 , яка залишилась у нього, але той повідомив, що речей ОСОБА_15 у нього немає, а якби і були, він би не став їх повертати. Він самостійно ініціював це питання, ніхто його не прохав про це. Він навіть звертався до поліції з питань речей ОСОБА_15 . Це питання постало через це, що матері ОСОБА_15 були необхідні ключі від його автомобіля, які могли перебувати у сумці останнього.

Також свідок повідомив, що ОСОБА_15 у житті, та, зокрема, під час вживання спиртних напоїв, не був конфліктною людиною, був спокійним, має вищу освіту та працював кухарем, про конфліктні ситуації з іншими особами у ОСОБА_15 свідку не відомо. Безпосередньо очевидцем досліджуваних подій свідок не був, про обставини справи йому відомо зі слів третіх осіб. Також, свідок повідомив, що у ОСОБА_15 є дружина та 2 дітей, з якими у ОСОБА_15 дуже добрі відносини, про стосунки з іншими жінками свідкові не відомо, про тяжкий психологічний стан через розлучення з дружиною та неможливістю спілкування з дітьми свідкові не відомо, та охарактеризував родину ОСОБА_19 з негативної сторони як конфліктну родину.

Допитаний в якості експерта ОСОБА_61 , який проводив судово-медичні експертизи стосовно потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердив свої висновки в суді та пояснив, зокрема, що він був присутній при проведенні слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_12 за місцем події, ним не виключено, що тілесні ушкодження, виявлені та описані у потерпілих, були спричинені наданим на дослідження кухонним ножем, характерні особливості якого не відобразились на тілі потерпілих, про що зазначено у експертному висновку.

Допитані в якості свідків за клопотанням експертів ХОБСМЕ лікар-травматолог-ортопед ОСОБА_62 та лікар-нейрохірург ОСОБА_63 пояснили, що 23.01.2023 вони безпосередньо оглядали потерпілу ОСОБА_13 при її доставленні до лікарні, за результатами огляду вони зафіксували наявні у неї тілесні ушкодження, про що особисто заповнили медичну документацію, яку було долучено до матеріалів справи та враховано при проведенні експертних досліджень.

Винуватість ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується доказами, що надані суду сторонами кримінального провадження.

Так, до служби «102» 23.01.2023 надійшло повідомлення від ОСОБА_28 про те, що близько 04 год. 49 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , друг сусідки побив сусідку та її дочку, наразі в стані алкогольного сп`яніння погрожує, швидку викличуть (к/п, т.1, а.с. 4).

Відповідно до рапорту інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_64 від 23.01.2023, зареєстрованого в Журналі єдиного обліку ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області за №648, після прибуття у складі екіпажу 3051, за адресою м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд.169, під сходами першого поверху виявлений невідомий чоловік, що переховувався, поруч з яким знаходився ніж. На запитання не відповідав, чому знаходиться під сходами не пояснив, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння (к/п, т. 1, а.с. 6);

Відповідно до повідомленням з органів охорони здоров`я від 23.01.2023, зареєстрованого в Журналі єдиного обліку ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області за №649 про те, що 23.01.2023 о 05 год. 53 хв., прибувши за викликом за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з попереднім діагнозом: різана рана чола, вуха справа, закритий перелом середньої третини правої верхньої кінцівки, які спричинив друг сім`ї в алкогольному стані, а саме порізав ножем (к/п, т. 1, а.с. 5);

Згідно заяви ОСОБА_12 , прийнятої о 05-10 год. 23.01.2023, остання просить вжити заходи до ОСОБА_29 , який погрожував їй та її доньці ножем та наніс тілесні ушкодження 23.01.2023 близько 04-00 год. за адресою: АДРЕСА_3 (к/п, т. 1, а.с. 9);

В ході огляду місця події від 23.01.2023 за адресою: АДРЕСА_6 , виявлено та вилучено: ніж кухонний 1 шт. в під`їзді (№10), наволочка зі слідами РБК 1 шт. (№5), змив РБК зі стіни (№8), паперовий конверт зі змивом РБК у коридорі (№2), паперовий конверт зі змивом РБК зі стіни у коридорі (№6), паперовий конверт зі змивом РБК у під`їзді (№1), ніж кухонний 1 шт. (№3), паперовий конверт зі змивом РБК з ножа (№11), кофта з плямами РБК 1 шт. (№9), паперовий конверт зі змивом РБК на ватну паличку з рукоятки ножа (№3), паперовий конверт зі змивом РБК з підлоги в кімнаті №2 (№4), паперовий конверт зі змивом РБК з підлоги в кухні (№7), паперовий конверт зі змивом РБК з рукоятки ножа на ватну паличку (№10). Вказані речі оглянуті слідчим та визнані речовими доказами (к/п, т. 1, а.с. 17-26, 29-33);

Відповідно до довідки КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР від 23.01.2023 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на стаціонарному лікуванні в 1-м нейрохірургічному відділенні з діагнозом різана рана м`яких тканин голови (к/п, т. 1, а.с. 41).

Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого 1-го нейрохірургічного відділення №1167 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у останньої діагностовано різану рану м`яких тканин голови, яку спричинив, з її слів, 23.01.2023 відомий чоловік ножем по голові (к/п, т.1, а.с. 43);

Відповідно до довідки КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР від 23.01.2023, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , була доставлена 23.01.2023 швидкою медичною допомогою з діагнозом: множинні забійні рани (різані) м`яких тканин голови (лоб, потилиця, тім`яна ділянка), різана рана обличчі: вушної раковини справа, закритий остеоепіфізиоліз правого локтевого відростку, закритий перелом правого ліктьового виростка без зміщення. ПХО ран голови, обличчя (к/п, т. 1, а.с. 47).

В ході затримання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в порядку ст.208 КПК України від 23.01.2023, (фактично затриманий о 05.00 годині за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 169), у нього вилучено мобільний телефон чорного кольору «Honor 10 Lite» (к/п, т. 1, а.с. 49-52, 55-57), який в подальшому оглянутий слідчим та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні;

Відповідно до виписки №; 17 КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», 23.01.2023 о 22-00 оглянутий ОСОБА_15 на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, діагноз тверезий (к/п, т. 1, а.с. 59).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/55-А/23 від 02.02.2023, у ОСОБА_12 встановлено різане поранення лобної ділянки зліва. За механізмом вищевказане ушкодження утворилось від одноразової травматичної дії предмета, що володіє ріжучими властивостями, можливо леза ножа, індивідуальні особливості травматичної поверхні якого в ушкодженні не відобразились. При цьому характер та вигляд ушкодження, що описаний у медичній документації, не виключає можливості його утворення в час та за обставин, що відомий з постанови слідчого, а саме 23.01.2023. згідно медичної карти №1167 стаціонарного хворого 1-го нейрохірургічного відділення КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР з приводу поранення, що діагностовано у ОСОБА_12 на момент госпіталізації у лікувальний заклад, було проведено ПХО рані із накладанням швів. За ступенем тяжкості різане поранення лобної ділянки зліва належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), відповідно до п.2.3.2. «а», п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затв. Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. (к/п, т. 1, а.с. 95).

Відповідно до висновку судово-медичного імунологічного дослідження речових доказів по кримінальному провадженню №14/263-Дм/23 від 25.02.2023, згідно завіреної ксерокопії «Результат аналізу» №4931215 від 25.01.2023, виданого лабораторією «MILLENIUM», група крові ОСОБА_12 А(ІІ) Резус фактор + позитивний. Згідно завіреної ксерокопії відповіді на запит старшого слідчого від 24.01.2023, виданої КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, група крові дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 АВ о (IV), Резус фактор позитивний (+). На фрагменті марлевого бинту зі змивом (в постанові зазначено об`єкт №11) з підлоги (об`єкт №1), вилученому в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , знайдена кров людини в якій виявлені антитіла А та В. Таким чином, враховуючи дані обставини справи та групові характеристики осіб, що проходять у справі, можна вважати, що кров в даному об`єкті належить до групи AB і походження її від малолітньої ОСОБА_13 не виключається. Також, не можливо виключити в цьому об`єкті наявність домішки крові групи A з ізогемаглютиніном анти-B, властивої потерпілій ОСОБА_12 (к/п, т. 1, а.с. 99-100).

Відповідно до висновку судово-медичного імунологічного дослідження речових доказів по кримінальному провадженню №14/262-Дм/23 від 23.02.2023 «Результат аналізу» №4931215 від 25.01.2023, виданого лабораторією «MILLENIUM», група крові ОСОБА_12 А(ІІ). Згідно завіреної ксерокопії відповіді на запит старшого слідчого від 24.01.2023, виданої КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, група крові дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 АВ о (IV). В змиві зі стіни ванної кімнати біля умивальнику (об`єкт №1), вилученому 23.01.2023 на марлевий тампон і позначеному об`єктом №8 в ході огляду місця події, виявлено кров людини групи АВ (IV), походження якої від потерпілої малолітньої ОСОБА_13 не виключається. Крім того, не можна категорично виключити можливість присутності в даному змиві домішки крові групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти- В, яка може походити від потерпілої громадянки ОСОБА_12 (к/п, т. 1, а.с. 104-105).

Відповідно до висновку судово-медичного імунологічного дослідження речових доказів по кримінальному провадженню №14/261-Дм/23 від 24.02.2023, згідно завіреної ксерокопії «Результат аналізу» №4931215 від 25.01.2023, виданого лабораторією «MILLENIUM», група крові ОСОБА_12 А(ІІ) Резус фактор + позитивний. Згідно завіреної ксерокопії відповіді на запит старшого слідчого від 24.01.2023, виданої КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, група крові дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 АВ о (IV), Резус фактор позитивний (+). На фрагменті марлевого бинту зі змивом з підлоги кухні об`єкт №7 вилученим в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , знайдена кров людини в якій виявлені антигени А та В. Таким чином, враховуючи дані обставини справи та групові характеристики осіб, що проходять у справі, можна вважати, що кров в даному об`єкті належить до групи AB і походження її від малолітньої ОСОБА_13 не виключається. Також, не можливо виключити в цьому об`єкті наявність домішки крові групи A з ізогемаглютиніном анти-B, властивої потерпілій ОСОБА_12 (к/п, т. 1, а.с. 109-110).

Відповідно до висновку судово-медичного імунологічного дослідження речових доказів по кримінальному провадженню №14/260-Дм/23 від 23.02.2023, згідно завіреної ксерокопії «Результат аналізу» №4931215 від 25.01.2023, виданого лабораторією «MILLENIUM», група крові ОСОБА_12 А(ІІ) Резус фактор + позитивний. Згідно завіреної ксерокопії відповіді на запит старшого слідчого від 24.01.2023, виданої КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, група крові дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 АВ о (IV), Резус фактор позитивний (+). В змиві (об`єкт №1) зі стіни у коридорі (що зазначений у постанові як об`єкт №6) вилученому в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , знайдена кров людини в якій виявлені антигени А та В. Таким чином, враховуючи дані обставини справи та групові характеристики осіб, що проходять у справі, можна вважати, що кров в даному об`єкті належить до групи AB і походження її від малолітньої ОСОБА_13 не виключається. Також, не можливо виключити в цьому об`єкті наявність домішки крові групи A з ізогемаглютиніном анти-B, властивої потерпілій ОСОБА_12 (к/п, т. 1, а.с. 114-115).

Відповідно до висновку судово-медичного імунологічного дослідження речових доказів по кримінальному провадженню №14/259-Дм/23 від 23.02.2023, згідно завіреної ксерокопії «Результат аналізу» №4931215 від 25.01.2023, виданого лабораторією «MILLENIUM», група крові ОСОБА_12 А(ІІ) Резус фактор + позитивний. Згідно завіреної ксерокопії відповіді на запит старшого слідчого від 24.01.2023, виданої КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, група крові дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 АВ о (IV), Резус фактор позитивний (+). В змиві (об`єкт №1) з підлоги в кімнаті №2 (що зазначений у постанові як об`єкт №4), вилученому в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , знайдена кров людини в якій виявлені антигени А та В. Таким чином, враховуючи дані обставини справи та групові характеристики осіб, що проходять у справі, можна вважати, що кров в даному об`єкті належить до групи AB і походження її від малолітньої ОСОБА_13 не виключається. Також, не можливо виключити в цьому об`єкті наявність домішки крові групи A з ізогемаглютиніном анти-B, властивої потерпілій ОСОБА_12 (к/п, т. 1, а.с. 119-120).

Відповідно до висновку судово-медичного імунологічного дослідження речових доказів по кримінальному провадженню №14/258-Дм/23 від 23.02.2023, згідно завіреної ксерокопії «Результат аналізу» №4931215 від 25.01.2023, виданого лабораторією «MILLENIUM», група крові ОСОБА_12 А(ІІ) Резус фактор + позитивний. Згідно завіреної ксерокопії відповіді на запит старшого слідчого від 24.01.2023, виданої КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, група крові дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 АВ о (IV), Резус фактор позитивний (+). В змиві (об`єкт №1) зі стіни у коридорі (що зазначений у постанові як об`єкт №2), вилученому в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , знайдена кров людини групи А. з ізогемаглютиніном анти-B, походження якої від потерпілої ОСОБА_12 не виключається. Від малолітньої ОСОБА_13 ця кров походити не могла (к/п, т. 1, а.с. 124-125).

Відповідно до висновку судово-медичного імунологічного дослідження речових доказів по кримінальному провадженню №14/257-Дм/23 від 17.02.2023, згідно завіреної ксерокопії «Результат аналізу» №4931215 від 25.01.2023, виданого лабораторією «MILLENIUM», група крові ОСОБА_12 А(ІІ) Резус фактор + позитивний. Згідно завіреної ксерокопії відповіді на запит старшого слідчого від 24.01.2023, виданої КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, група крові дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 АВ о (IV), Резус фактор позитивний (+). На фрагменті марлевого бинту зі змивом у під`їзді (об`єкт №1) вилученим в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-B, походження якої від потерпілої ОСОБА_12 не виключається. Від малолітньої ОСОБА_13 ця кров походити не могла (к/п, т. 1, а.с. 129-130).

Відповідно до висновком судово-медичного імунологічного дослідження речових доказів по кримінальному провадженню №14/264-Дм/23 від 27.02.2023, згідно завіреної ксерокопії «Результат аналізу» №4931215 від 25.01.2023, виданого лабораторією «MILLENIUM», група крові ОСОБА_12 А(ІІ) Резус фактор + позитивний. Згідно завіреної ксерокопії відповіді на запит старшого слідчого від 24.01.2023, виданої КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, група крові дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 АВ о (IV), Резус фактор позитивний (+). На спортивному джемпері (об`єкти №1,5,10,18), вилученому в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , знайдена кров людини в якій виявлені антигени А та В та ізогемаглютинін анти-B. Отже, приймаючи до уваги конкретні обставини справи і враховуючи групові характеристики осіб, що проходять у справі, можна вважати, що в даних об`єктах кров групи А з ізогемаглютиніном анти-B, властива потерпілій ОСОБА_12 , змішана з кров`ю групи АВ, походження якої від малолітньої ОСОБА_13 виключити не можна. На спортивному джемпері (об`єкти №2,7,8,15,16,19), вилученому в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , знайдена кров людини в якій виявлені антигени А та В. Таким чином, можна вважати, що кров в даних об`єктах належить до групи АВ і походження її від малолітньої ОСОБА_13 не виключається. Однак, також не можливо виключити в цих об`єктах наявності домішки крові групи А з ізогемаглютиніном анти-B, властивій потерпілій ОСОБА_12 . На вищевказаному спортивному джемпері (об`єкти № 3,4,6,9,11-14,20,21), та на шнурку що протягнутий в куліску капюшона джемпера (об`єкти №22, 23) знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-B, походження якої від потерпілої ОСОБА_12 не виключається. Від малолітньої ОСОБА_13 ця кров походити не могла (к/п, т. 1, а.с. 134-137).

Відповідно до висновку судово-цитологічної експертизи №15-12/84-Дм/2023 від 21.02.2023, групова приналежність крові неповнолітньої ОСОБА_13 - АВ (ІV) (згідно наданій у відділення судово медичної цитології ХОБСМЕ ксерокопії відповіді на запит від 24.01.2023). Групова приналежність крові громадянки ОСОБА_12 А (ІІ) з з ізогемаглютиніном анти-B ( згідно наданій у відділення судово медичної цитології ХОБСМЕ ксерокопії результату аналізу №4931215 від 25.01.2023 лабораторії «MILLENIUM»). В результаті проведення судово медичної експертизи кухонного топорика (Об`єкти №1,2), вилученого під час огляду місця події 23.01.2023 за адресою: АДРЕСА_3 (як зазначено в постанові), знайдені сліди крові людини. При серологічному дослідженні, в даних слідах виявлені антигени А та ОСОБА_65 належність крові не встановлена, у зв`язку з відсутністю в препаратах клітинних елементів її, необхідних для даного метода дослідження. Таким чином, можна припустити, що дані сліди крові могли відбутися від будь якої особи з груповою належністю крові АВ (ІV), в тому числі і від потеплілої ОСОБА_13 . Проте, антиген А також властивий для групи крові А (ІІ) з з ізогемаглютиніном анти-B, і враховуючи це, неможливо виключити домішку крові в даних об`єктах від будь якої особи з вищезазначеною груповою належністю крові, в тому числі від громадянки ОСОБА_12 (к/п, т. 1, а.с. 141-143)

Відповідно до висновку судово-цитологічної експертизи №15-12/86-Дм/2023 від 21.02.2023, в результаті проведення судово-медичної експертизи ватного тампона на косметичній паличці, на який було проведено змив з рукоятки ножа (об`єкт №1) 23.01.2023 в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_3 (як зазначено в постанові), знайдені сліди крові. Встановити видову приналежність крові не виявилося можливим, так як при неодноразовій постановці реакції преципітації, позитивний результат не був отриманий з жодною преципітуючою сироваткою, яка мається в лабораторії (к/п, т. 1, а.с. 147-148).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/66-A/23 від 10.02.2023, у малолітньої ОСОБА_13 має місце закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку із 2 (двома) забито-різаними ранами в лобній ділянці справа, забито-різаною раною в правій тім`яній та правій тім`яно-потиличній ділянках, а також різаною раною правої вушної раковини (повне розсічення хряща) з ушкодженням шкіри соскоподібного відростку. Крім того у малолітньої ОСОБА_13 , 12 років, має місце різана рана правої кисті та саднення на шкірі правого стегна, а також закритий перелом (остеоепіфізіоліз із відривом) правого ліктьового виростка із незначним зміщенням. За механізмом та строком давності: вищевказані тілесні ушкодження утворилися 23.01.2023 року в швидкій послідовності в єдиний короткий проміжок часу, при цьому, травма голови із забито-різаними на різаними ранами, а також травма правої кисті утворилися від не менш шестиразової ударної травматичної дії предмета, що володіє ріжучими властивостями, можливо леза ножа, індивідуальні особливості травматичної поверхні якого в ушкодженнях не відобразилися; а саднення на шкірі правого стегна та закритий перелом (остеоепіфізіоліз) правого ліктьового виростка утворилися в результаті не менш дворазової ударної травматичної дії тупого твердого предмету (предметів), однак, індивідуальні особливості травматичної поверхні якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися. Згідно даних медичної картки №1165 стаціонарного хворого дитячого нейрохірургічного відділення КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР з приводу забито-різаних та різаних ран, но мали місце малолітньої ОСОБА_13 , проведено ПХО ран із накладанням швів на рани; права верхня кінцівка іммобілізована в строк на 4 тижні. За ступенем тяжкості:

- саднення на шкірі правого стегна викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою належать до категорії легких тілесних ушкоджень, відповідно до п. 2.3.2. «б», п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.; - закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку із 2 (двома) забито-різаними ранами в лобній ділянці справа, забито-різаною раною в правій тім?яній та правій тім?яно-потиличній ділянках, а також різаною раною правої вушної раковини (повне розсічення хряща) з ушкодженням шкіри соскоподібного відростку, а також різана рана правої кисті, як у сукупності так і поодинці, належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров?я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), відповідно до п. 2.3.2. «а», п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р; - закритий перелом (остеоепіфізіоліз із відривом) правого ліктьового виростка із незначним зміщенням не є небезпечним для життя в момент утворення, а спричинив за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою відповідно до п.2.2.1. «а,б,в» п.2.2.2. «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.10.1995, як у сукупності так і по одинці, належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості (к/п, т. 1, а.с. 211-212).

В ході огляду предметів від 06.02.2023, слідчим оглянуто DVD-R диск, на якому зафіксовано копію повідомлення на спецлінію «102» за 23.01.2023 щодо події за адресою: АДРЕСА_3 , при відтворенні якої встановлено цифрові записи заявника ОСОБА_28 та лікаря бригади швидкої допомоги (к/п, т. 1, а.с. 230-232). В ході судового розгляду також оглянуто зазначені записи.

В ході проведення слідчого експерименту від 06.02.2023 за участю потерпілої ОСОБА_12 , проведеного в присутності понятих та судово-медичного експерта, потерпіла ОСОБА_12 надала пояснення щодо обставин скоєного стосовно неї та її малолітньої доньки ОСОБА_13 злочину ОСОБА_15 23.01.2023 за місцем її мешкання та відтворила відомий механізм спричинення їй та ОСОБА_13 тілесних ушкоджень (к/п, а.с. 233-238).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/87-А/23 від 10.02.2023, відповідно до якого у малолітньої ОСОБА_13 має місце закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку із 2 (двома) забито-різаними ранами в лобній ділянці справа, забито-різаною раною в правій тім`яній та правій тім`яно-потиличній ділянках, а також різаною раною правої вушної раковини (повне розсічення хряща) з ушкодженням шкіри соскоподібного відростку та різана рана правої кисті, які утворились від не менш шестиразової ударної травматичної дії предмета, що володіє ріжучими властивостями, та, за своїми характеристиками, вірогідніше за все, співпадає з кухонним топориком для обробки м`яса, що наданий на дослідження. Крім того у малолітньої ОСОБА_13 мало місце саднення на шкірі правого стегна, а також закритий перелом (остеоепіфізіоліз із відривом) правого ліктьового виростка із незначним зміщенням, які утворились в результаті не менш дворазової ударної травматичної дії тупого твердого предмету (предметів), однак, індивідуальні особливості травматичної поверхні якого (яких) в ушкодженнях не відобразились. Механізм утворення комплексу ушкоджень, що має місце у малолітньої ОСОБА_13 , в цілому не суперечить об`єктивним судово-медичним даним відповідно строку та способу його утворення, на який вказує потерпіла ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту 06.02.2023 в частині локалізації травматичних впливів нападника кухонним топориком для обробки м`яса («наносив їй удари по голові») (к/п, т.1, а.с. 240-241).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/86-А/23 від 10.02.2023, у ОСОБА_12 встановлено різане поранення лобної ділянки зліва, яке утворилось від одноразової травматичної дії предмета, що володіє ріжучими властивостями, та за своїми характеристиками, вірогідніше за все, співпадає з кухонним топориком для обробки м`яса, що наданий на дослідження. Механізм утворення різаного поранення лобної ділянки зліва, що має місце у ОСОБА_12 , не суперечить об`єктивним судово-медичним даним відповідно строку та способу його утворення, на який вказує потерпіла під час проведення слідчого експерименту за її участю, в частині локалізації травматичного впливу нападника кухонним топориком для обробки м`яса («наніс мені один удар по голові зверху») (к/п, т.1, а.с. 243-244).

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №14/345/Дм/23 від 08.02.2023, кров ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В (к/п, т. 1, а.с. 253-254).

За результатами проведення психологічного опитування малолітньої потерпілої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , практичним психологом, доцентом кафедри соціології та психології ХНУВС, кандидатом психологічних наук ОСОБА_66 , яка постановою слідчого від 14.02.2023 залучено до участі в кримінальному провадженні в якості спеціаліста, складено висновок від 24.02.2023, відповідно до якого, в результаті опитування та аналізу процесу відтворення можна зробити висновок про те, що загальний психофізіологічний розвиток ОСОБА_24 в цілому відповідає віковій нормі. Під час аналізу особливостей психоемоційного стану було виявлено ознаки гострого стресового розладу, тому рекомендовано консультацію та надання психологічної допомоги спеціалістом з психічного здоров`я. Вікторія потребує психологічного супроводу, спрямованого на підвищення її психосоціального функціонування (к/п, т. 2, а.с. 11-13).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №91 від 20.02.2023, ОСОБА_15 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_15 перебував в стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_15 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (к/п, т. 2, а.с. 18-20).

Також судом досліджені відеозаписи з бодікамер працівників поліції, які приїхали 23.01.2023 на виклик за адресою АДРЕСА_3 , на яких зафіксовано потерпілих з явними тілесними ушкодженнями, які повідомили про обставини скоєного стосовно них злочину ОСОБА_15 , а також момент виявлення ОСОБА_15 , який ховався на сходовому майданчики та повідомляв, що він безхатько та проживає в тому під`їзді.

Постановою слідчого від 03.03.2023 вказані відеозаписи, надані УПП в Харківській області та зафіксовані на DVD-R диск, визнано речовими доказами та долучено до матеріалів вказаного кримінального провадження.

КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 09.02.2023 за №01-166/П надано листа щодо інформації про виклик лікарів 23.01.2023 по АДРЕСА_3 та копії карток виїзду швидкої медичної допомоги за 23.01.2023 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в яких зафіксовано тілесні ушкодження у потерпілих.

Також досліджено DVD-R диск, на якому зафіксовано аудіозапис телефонної розмови сусіда потерпілих про виклик бригади швидкої медичної допомоги 23.01.2023 по АДРЕСА_3 .

Постановою слідчого від 14.03.2023 вищевказаний диск визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №08-124/2024 від 13.12.2024, відповідно до клінічних даних, викладених у копії карти виїзду швидкої медичної допомоги №220 від 23.01.2023 і в медичній карті стаціонарного хворого №1165 КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, враховуючи висновки консультаційних досліджень наданої медичної документації і рентгенограм, а також наявність на наданих цифрових фотозображеннях на тілі постраждалої слідів загоєння ушкоджень (рубців) та їх анатомічну локалізацію, слід вважати, що у малолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , були встановлені наступні тілесні ушкодження: - закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, з наявністю чотирьох ран на голові в лобовій ділянці справа (2), в тім`яній ділянці справа (1) та в потиличній ділянці (1); - різана рана правої вушної раковини; - закрита травма правого ліктьового суглоба у вигляді перелому (остеоепіфізеолізу) ліктьового відростку правої ліктьової кістки без зміщення; - рана на правій кисті й рана на лівій кисті; - дві рани на правому стегні по передньо-внутрішній поверхні на рівні середньої третини. Наявні анамнестичні, клінічні та рентгенологічні дані свідчать про те, що всі зазначені вище тілесні ушкодження в комплексі могли утворитись у ОСОБА_13 при події 23.01.2023. Виходячи із характеру ран на голові та правій кисті постраждалої, встановлених під час її обстежень в динаміці в умовах стаціонару КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, приймаючи до уваги візуальний характер рубців на тілі постраждалої на наданих цифрових фотозображеннях, зазначені вище рани мали ознаки як різаних, так і забійних, тобто у даному випадку можна вважати, що ці рани, найвірогідніше, мали характер рублених, що підтверджується даними обстеження ОСОБА_13 лікарем-педіатром 25.01.2023. Також при цьому не виключається, що рани на лівій кисті та правому стегні могли мати характер як рублених, так і різаних. Враховуючи зазначене вище, тілесні ушкодження, встановлені у ОСОБА_13 , могли утворитись за наступними механізмами: - рублені рани на голові (в лобовій і тім`яній ділянках справа, в потиличній ділянці) за механізмом розсічення шкіри з подальшим її розсуванням предметом (знаряддям), що володів рубаючими властивостями та діяв на відповідні ділянки голови. При цьому, закрита черепно-мозкова травма утворилась за механізмом удару-струсу від сукупності травматичних впливів по голові зазначених вище предметом (знаряддям); - різана рана правої вушної раковини (із повним пересіченням хряща) за механізмом тиснення і поступального руху (протягування) леза або гострого краю якогось предмета (знаряддя), що володів ріжучими властивостями; - закрита травма правого ліктьового суглоба за прямим механізмом внаслідок локальної ударної контактної взаємодії предмета, що володів особливостями тупого твердого, із ділянкою ліктьового відростку правої ліктьової кістки; - рублена рана на правій кисті також за механізмом розсічення шкіри з подальшим її розсуванням предметом (знаряддям), що володів рубаючими властивостями; - рани на лівій кисті та правому стегні, які могли мати характер як рублених, так і різаних за механізмом або розсічення шкіри з подальшим її розсуванням предметом (знаряддям), що володів рубаючими властивостями, або тиснення і поступального руху (протягування) леза або гострого краю якогось предмета (знаряддя), що володів ріжучими властивостями. З огляду на механізм дії предметів (знарядь), що володіють як рубаючими, так і ріжучими властивостями (зокрема, «ножа-сокири»), спричинення ними рублених і різаних ушкоджень м`яких тканин тіла, враховуючи відсутність ушкоджень підлеглих кісток скелета, зазвичай значних зусиль не потребує. Достеменно визначити силу ударних впливів травмуючого предмета, внаслідок якого у постраждалої утворилась черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, не є можливим у зв`язку з відсутністю наразі відповідних науково-практичних рекомендацій щодо визначення сили удару із формуванням внутрішньочерепних ушкоджень. Травма правого ліктьового суглоба із переломом ліктьової кістки, враховуючи її характер, утворилась від значної сили впливу травмуючого предмета. Згідно п.3.6 «Інструкції про проведення судово-медичної експертизи», затв. Наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, підсумки судово-медичної експертизи складаються на підставі фактичних даних, отриманих у процесі проведення експертизи та експертного аналізу обставин справи. Виходячи із наявних медичних даних, тілесні ушкодження, встановлені у ОСОБА_13 , у своєму клінічному перебігу в посттравматичному періоді не спричинили розвиток загрозливих для життя явищ (станів) та смерть постраждалої. Взаємне розташування нападника та постраждалої, а також положення (поза) тіла постраждалої в момент спричинення останній кожного із тілесних ушкоджень могло бути будь-яким, за умов забезпечення досяжності ушкоджених ділянок тіла до предметів (знарядь), що травмували (т. 3, а.с. 122-130).

Допитаний в якості експерта доповідач судово-медичної комісійної експертизи ХОБСМЕ №08-124/2024 від 13.12.2024 ОСОБА_67 підтвердив вказаний висновок, зазначивши, що тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_13 спричинено у кількості не менше 10 ударів по її тілу, які знаходяться в різних анатомічних ділянках тіла потерпілої та були окремими, з яких 5 по голові, 2 по ногам, 3 - по рукам, в тому числі наявні ушкодження життєво важливих ділянок тіла - голови, крім того, мається рана на нозі в проекції стегнової артерії.

Також в ході судового розгляду 29.04.2024 та 06.05.2024 досліджені речові докази у кримінальному провадженні.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, є належними допустимими та достатніми, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 02 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

В судовому засіданні встановлено об`єктивні фактори наявності прямого умислу на заподіяння смерті потерпілих в діях обвинуваченого ОСОБА_15 .

Умисне нанесення обвинуваченим поранень лезом ножа сокири ножа область голови як потерпілої ОСОБА_12 , так і потерпілої ОСОБА_13 - в область розташування життєво важливих органів, свідчить про умисел ОСОБА_15 на позбавлення осіб життя - з огляду на локалізацію ушкоджень та поведінку обвинуваченого після вчинення злочину.

Ненадання медичної допомоги потерпілим також обґрунтовано оцінюється, як бажання настання їх смерті, тобто як ознака суб`єктивної сторони складу такого злочину, як умисне вбивство.

Так, маючи можливість надати потерпілим першу медичну допомогу, зателефонувати в медичний заклад або покликати на допомогу, ОСОБА_15 цього навмисно не зробив.

Виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, усвідомлюючи, що від отриманих поранень потерпілі можуть померти і бажаючи цього, обвинувачений залишив їх, вдягнувся та покинув квартиру, спустившись сходами у напівпідвальне приміщення житлового будинку, де на той час нікого із сторонніх осіб не було, та з місця скоєння злочину зник. При цьому він бачив та усвідомлював, що неповнолітня потерпіла, залишена ним на місці події, перебувала у небезпечному стані, з пораненням особливо важливого життєвого органу, оскільки вона стікала кров`ю, а також усвідомлював про нанесення ним удару лезом ножа-сокири в область голови і потерпілій ОСОБА_12 .

Саме така поведінка обвинуваченого до, під час та безпосередньо після вчинення злочину, свідчить про наявність у нього умислу на вбивство обох потерпілих та доводить, що він діяв з конкретизованим умислом, бажаючи настання їх смерті.

Наведена вище позиція ОСОБА_15 є способом захисту останнього з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину закінченого замаху на умисне вбивство.

Сукупність вищевикладених доказів переконує суд у тому, що позбавлення життя потерпілих охоплювалось умислом обвинуваченого ОСОБА_15 , оскільки наносячи поранення в область голови лезом ножа-сокири, який володіє властивостями, притаманними засобу для рубки м`яса, обвинувачений, який повідомив, що протягом свого життя працював кухарем, а тому має навички роботи з подібними предметами, на переконання суду, достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок таких буде заподіяно шкоду життю та здоров`ю потерпілих та конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , розумів, що від спричинення ударів таким ножем-сокирою в життєво важливий орган з великою вірогідністю може настати смерть людини, що, таким чином, підтверджує спрямованість умислу обвинуваченого на позбавлення потерпілих життя.

При цьому свої дії у відношенні ОСОБА_12 . ОСОБА_15 припинив, коли після удару вона впала на коліна, та одразу, підійшовши до ОСОБА_13 , яка спала, почав наносити їй удари, припинивши вказані дії, коли ОСОБА_12 , оговтавшись, покликала сусіда ОСОБА_28 , розпочавши гучно кричати та стукати у двері квартири останнього. При цьому ОСОБА_15 , побачивши через невеликий проміжок часу, що ОСОБА_26 вийшла з кімнати, здійснив до неї замах ножем та сказав «Вб`ю», що змусило останню сховатися.

За встановлених під час судового розгляду обставин, обвинуваченим ОСОБА_15 вчинено закінчений замах на умисне протиправне позбавлення життя двох осіб, у тому числі неповнолітньої ОСОБА_13 з мотиву ненависті, що виникла раптово, та була обумовлена перебуванням його у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації.

При цьому судова колегія вважає необхідним виключити з формулювання обвинувачення, доведеного в ході судового розгляду, посилання на те, що він заздалегідь підготував зброю для нанесення потерпілим ударів (що свідчило б про виникнення умислу не безпосередньо перед нанесенням потерпілим тілесних ушкоджень, а заздалегідь), оскільки доказів, які б свідчили про виникнення умислу на вбивство в більш ранній період часу, суду не надано.

Таким чином, колегія суддів, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 2 ч.2 ст. 115 КК України, а саме закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, однією з яких є малолітня дитина (умисне вбивство).

При цьому судова колегія критично сприймає доводи захисту відносно відсутності умислу ОСОБА_15 на вбивство потерпілих та необхідність перекваліфікації його дій на ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки аналіз наданих суду доказів дає можливість прийти до однозначного висновку про нанесення обвинуваченим ударів потерпілим саме з метою позбавлення їх життя. Крім того, потерпілій ОСОБА_13 в результаті дій ОСОБА_15 заподіяні не лише легкі, а і середньої тяжкості тілесні ушкодження, що підтверджується відповідними висновками судово-медичної експертизи.

Також не підлягають задоволенню клопотання захисту про виключення з числа речових доказів ножа-сокири, який був предметом кримінального правопорушення, оскільки, на думку захисника, ОСОБА_15 не міг, наносячи вказаним ножем удари, не заподіяти потерпілим більш тяжкі ушкодження. Вказаний ніж був вилучений в ході огляду місця події у квартирі потерпілих, містить на собі сліди крові, яка відповідно висновку експертизи може належати обом потерпілим. Судом встановлено, що саме даним предметом ОСОБА_15 наносив удари потерпілим. При цьому той факт, що смерть потерпілих, зокрема, ОСОБА_26 , не настала, має місце не через добровільну відмову ОСОБА_15 , а через активні дії потерпілих, які, кожна окремо, покинули приміщення, де перебував ОСОБА_15 .

Клопотання ж захисника про виключення з числа доказів належного ОСОБА_15 мобільного телефону, який був вилучений у нього в ході затримання, є обґрунтованим, оскільки даний предмет не зберіг на собі будь-якої доказової інформації. У той же час, він був визнаний речовим доказом постановою слідчого, на нього бува накладений арешт ухвалою слідчого судді, відтак, питання про подальшу долю вказаного предмету вирішується судом за правилами ст. 100 КПК України, як і щодо інших речових доказів.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_15 , в ході судового розгляду не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_15 , суд вважає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. При цьому як сма ОСОБА_15 , так і потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_12 підтвердили факт вживання ОСОБА_15 спиртних напоїв (горілки) за невеликий проміжок часу до вчинення інкримінованих дій. Огляд же обвинуваченого на стан сп`яніння проведений лише ввечері 23.01.2023, що не виключає факту сп`яніння ОСОБА_15 на момент вчинення злочину.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він не судимий, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, родина проживає окремо за межами України, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, на час вчинення кримінального правопорушення мав постійне місце проживання, яке не співпадає з місцем реєстрації.

Призначаючи покарання ОСОБА_15 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином на стадії замаху, обставини скоєння даного кримінального правопорушення, вчинення злочину, в тому числі, відносно дитини, обставини, що обтяжують покарання та відсутність таких, що обтяжують покарання, обставин, дані про особу обвинуваченого, а також його ставлення до скоєного невизнання винуватості у кримінальному правопорушенні, відсутність щирого каяття.

За таких обставин суд зазначає, що покарання ОСОБА_15 повинно бути пов`язане з позбавленням волі в межах санкції ч. 2 ст. 115 КК України (з врахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України).

Підстав для застосування до ОСОБА_15 положень ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 72 КК України до строку покарання підлягає зарахуванню термін попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_15 у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» підлягає продовженню до набрання вироком законної сили, без визначення розміру застави.

У підготовчому судовому засіданні потерпілою ОСОБА_12 заявлено цивільний позов до ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. У позові ставиться питання про стягнення з ОСОБА_15 на користь потерпілої в якості відшкодування матеріальної шкоди 55000 гривень, в якості відшкодування моральної шкоди 400000 гривень.

Також у підготовчому судовому засіданні законним представником потерпілої ОСОБА_13 ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. У позові ставиться питання про стягнення з ОСОБА_15 на користь потерпілої в якості відшкодування матеріальної шкоди 65000 гривень, в якості відшкодування моральної школи 500000 гривень.

Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній та юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 1199 ЦК України, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов`язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо.

Разом з цим, до позовів не додано жодного доказу розміру понесеної матеріальної шкоди. Не надано таких доказів і за весь час розгляду справи в суді.

За таких обставин судова колегія не вбачає підстав для задоволення цивільних позовів в частині відшкодування матеріальної шкоди за недоведеністю даної позовної вимоги.

При цьому потерпілим, законному представнику потерпілої роз`яснюється право звернення з такими вимогами до суду в порядку цивільного судочинства.

Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, судова колегія приходить до висновку про їх обґрунтованість.

Внаслідок дій ОСОБА_15 потерпілим заподіяні тілесні ушкодження, вони були змушені лікуватися, а неповнолітня ОСОБА_13 звертатися за допомогою до психолога, безумовно пережили сильний стрес, що беззаперечно спричинило моральну шкоду, при цьому за обставинами справи не давали жодного приводу для вчинення по відношенню до них будь-яких неправомірних дій, а тим більше особливо тяжкого злочину. Внаслідок зазначених дій у потерпілих безумовно суттєво змінився у гіршу сторону звичайний уклад життя.

Враховуючи конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла, зважаючи на обставини, при яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, колегія суддів вважає, що позовні вимоги потерпілих щодо відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі.

Визначаючи саме такі розміри грошового відшкодування моральної шкоди, колегія суддів враховує, що здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, позивачі зазнали моральних і душевних страждань внаслідок психологічних страждань та фізичних ушкоджень, а тому на підставі ст. 1167 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню і з урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи. Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості і за вказаних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_15 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбування ОСОБА_15 покарання обраховувати з дня постановлення вироку з 30 червня 2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_15 у строк покарання термін попереднього ув`язнення за період часу з 23.01.2023 до дня постановлення вироку.

До набрання вироком законної сили продовжити відносно ОСОБА_15 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_12 в якості відшкодування моральної шкоди 400000 (чотириста тисяч гривень), у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_13 ОСОБА_9 до ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_13 в якості відшкодування моральної шкоди 500000 (п`ятсот тисяч гривень), у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.01.2023 (к/п, т. 1, а.с. 80-82, 84-86) на речові докази у кримінальному провадженні.

Речові докази:

ніж з металевою рукояткою, загальна висота 30 см, довжина клинка 18 см знищити (к/п, т. 1, а.с. 33, т. 2, а.с. 44);

кофту з х/б сірого кольору з написом «Lewis» зі слідами РБК, наволочку, ніж, довжина рукоятки 12,5 см повернути власнику ОСОБА_12 , а у разі відмови у прийнятті знищити (к/п, т. 1, а.с. 33, 159, т. 2, а.с. 42);

змиви РБК з підлоги кімнати, 2 змива РБК зі стіни коридору, змив РБК з підлоги кухні, змив РБК з ванної кімнати, змив РБК з рукоятки ножа, змив РБК з підлоги кухні, змив РБК з підлоги кімнати; змив РБК з під`їзду будинку знищити (к/п, т. 1, а.с. 33, т. 2, а.с. 42=43);

мобільний телефон «Honor 10 Lite» чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , зі встановленими сім-картами Лайф ( НОМЕР_3 ) та Київстар ( НОМЕР_4 ) повернути власнику ОСОБА_15 (к/п, т. 1, а.с. 57, 160);

диски з аудіо- та відеозаписами зберігати в матеріалах кримінального провадження (к/п, т. 1, а.с. 39, 230, 238, т. 2, а.с. 10, 23).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілим, представнику потерпілої, законному представнику потерпілої право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3