Ухвала

Іменем України

28 липня 2025 року

м. Київ

справа № 944/2231/25

провадження № 51- 2838 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 01 липня 2025 року, якою задоволено клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000290 від 23.01.2025 року,

встановив:

До Касаційного кримінального суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 01 липня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000290 від 23.01.2025 року строком на 60 календарних днів (з 01.07.2025 року по 29.08.2025 року).

Крім того, до Верховного Суду від ОСОБА_4 надійшли доповнення до касаційної скарги від 10.07.2025 року, 11.07.2025 року, 16.07.2025 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги і доповнень до неї щодо незаконності оскаржуваної ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 01 липня 2025 року та враховуючи посилання скаржника у мотивувальній частині скарги на судові рішення, що постановлені в різних судових провадженнях, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Положеннями ст. 24 КПК встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК.

Згідно з положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 392 КПК, положення вказаної статті КПК щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 року. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Наведеними положеннями ст. 392 КПК передбачено, що ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як убачається із змісту касаційної скарги та доповнень до неї, ОСОБА_4 порушує питання про перегляд у касаційному порядку ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 01 липня 2025 року та не погоджуючись з вказаним судовим рішенням через його незаконність просить:

- витребувати матеріали провадження № 944/2231/25, у якому винесена оскаржувана ухвала Яворівського районного суду Львівської області від 01 липня 2025 року без його участі;

- винести ухвалу про порушення кримінального провадження за ст. 382 КК України відносно Генерального прокурора України, який не врахував постановлену ухвалу слідчого судді від 05.03.2025 року у провадженні № 461/1690/25 та зобов`язати останнього виконати в порядку статей 480 - 482 КПК ухвалу слідчого судді від 05.03.2025 року, з врахуванням учасників у провадженні № 463/2469/25, у якому винесена ухвала слідчого судді від 18.03.2025 року;

- притягнути до кримінальної відповідальності суддю ОСОБА_5 ;

- звільнити його з-під варти, оскільки було незаконно затримано працівниками поліції;

- розгляд матеріалів провадження № 944/2231/25 за його касаційною скаргою проводити з його безпосередньою участю.

В обґрунтування поданої касаційної скарги посилається на:

- численні порушення його процесуальних прав, неправомірні дії, під час досудового розслідування органами прокуратури та суду, а також в ході його затримання працівниками поліції у різних судових провадженнях, в тому числі й у №№№ 463/2469/25, № 944/2231/25, 757/13066/24-ц, а тому судові рішення ухвалені з 18.03.2025 року по сьогоднішній день є сфальсифікованими і нікчемними;

- порушення вимог КПК під час його викрадення в ході проведення ним, як особою викривачем відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», розслідування корупційних схем посадовими особами різних державних установ, у зв`язку з чим була на його користь винесена слідчим суддею ухвала від 05.03.2025 року у справі № 461/1690/25, якою зобов`язано уповноважену особу ГУ НП у Львівській області розглянути з дотриманням ст. 214 КПК заяву від 27.02.2025 року ОСОБА_6 , та яка не була оскаржена прокурором;

- неврахування слідчими органами і судами під час розгляду різних судових проваджень, в тому числі й у провадженні № 944/2231/25, а саме ухвали Львівського апеляційного суду від 04.06.2025 року, ухвали апеляційного суду від 21.01.2025 року у справі № 462/92/25, постановленого вироку від 23.08.2023 року у справі № 530/337/23;

- необхідність врахування Верховним Судом фактів вчинення посадовими особами ТЦК, Національної поліції, органами прокуратури, Державного бюро розслідування, місцевими судами Львівської області та Львівським апеляційним судом, Вищим антикорупційним судом України, кримінальних правопорушень за ознаками статей 28, 109, 111, 256, 343, 356, 364, 366 383 КК;

- немотивовані відповіді місцевого суду на його звернення в період з 02.06.2025 року по 01.07.2025 року;

- врахування Верховним Судом того, що ним з 01.07.2025 року здійснюється безстрокове голодування у зв`язку з невиконанням постановлених різних судових рішень на його користь;

- неврахування судами прийнятих на його користь судових рішень у таких судових провадженнях: №№ 761/27878/24, 752/8315/24, 757/34135/24-к, 757/8163/24-к, 757/55389/24-к, та вважає за необхідне здійснити виконання рішень у вказаних судових провадженнях;

- безпідставний розгляд справи у провадженні № 991/1355/23 в режимі відеоконференції, оскільки скаржник просив розглянути справу з його безпосередньою участю, тому ухвалене рішення від 15.04.2025 року у даній справі є незаконним.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувана ОСОБА_4 ухвала місцевого суду від 01.07.2025 року прийнята в порядку, визначеному положеннями статей 176, 194, 197, 199 КПК та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені положеннями ч. 2 ст. 392, п. 2 ч.1 ст. 395 КПК.

При цьому, скаржник не зазначив у касаційній скарзі доводів щодо оскарження або результатів перегляду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції від 01.07.2025 року.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу на те, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, станом на 28.07.2025 року відсутня інформація про наявність рішення суду апеляційної інстанції про перегляд ухвали місцевого суду від 01.07.2025 року в порядку, передбаченому статтею 392, п. 2 ч.1 ст.395 КПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

З огляду на зазначене та дані про те, що оскаржувана ухвала місцевого суду не переглядалась в апеляційному порядку, то ухвала суду першої інстанції від 01 липня 2025 року не може бути предметом перегляду суду касаційної інстанції.

За таких обставин, відсутні процесуальні підстави для надання оцінки вищезазначеним доводам касаційної скарги, вирішення вимог скарги щодо звільнення скаржника з-під вартита витребування матеріалів провадження № 944/2231/25.

Щодо прохання у касаційній скарзі до Верховного Суду про винесення ухвали про порушення кримінального провадження за ст. 382 КК відносно Генерального прокурора України та зобов`язання останнього виконати в порядку, передбаченому статтями 480 - 482 КПК ухвалу слідчого судді від 05.03.2025 року, про притягнення до кримінальної відповідальності судді ОСОБА_5 , то такі процесуальні дії не належать до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень ст. 436 КПК.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Оскільки, Судом прийнято рішення про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 , відсутні підстави для задоволення вимог щодо забезпечення участі останнього у розгляді касаційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 01 липня 2025 року, якою задоволено клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000290 від 23.01.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3