Справа № 276/1065/25
Провадження по справі 1-кс/276/190/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року селище Хорошів

Слідчий суддя Хорошівського районного суду Житомирської області

ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників підозрюваного - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Хорошівського районного суду Житомирської області клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000104 від 29.05.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000104, від 29.05.2025 за підозрою ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що засновник СТОВ «Тетірське» ОСОБА_8 та директор СТОВ «Тетірське» ОСОБА_9 достовірно знаючи, що СТОВ «Тетірське» не є правонаступником припиненого КСП «Переможець» та власником земельних ділянок колишнього колективного сільськогосподарського підприємства шляхом обману заволоділи земельними ділянками комунальної власності Курненської сільської ради Житомирського району, Житомирської області вартістю 3 696 900 грн., зареєструвавши їх за допомогою державних реєстраторів за СТОВ «Тетірське».

У подальшому, з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, ОСОБА_9 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :01:000:0107; :02:000:0030; :04:000:0146; :04:000:0147; :05:000:0124; :09:000:0172; :09:000:0173; :09:000:0174; :09:000:0175; :09:000:0176; :11:000:0115; :05:000:0126; :09:000:0177; :09:000:0178; :09:000:0179; :09:000:0180; :09:000:0181; :09:000:0182; :11:000:0116; :11:000:0117; :11:000:0118; :03:003:0007; :05:000:0130; :05:000:0129; :11:000:0119; :09:000:0185; :01:000:0109; :04:000:0248; :09:000:0186; :01:000:0108; :09:000:0183; :09:000:0184; :10:001:0036; :09:000:0187; :01:000:0110; :05:000:0131; :09:000:0188; :11:000:0701; :05:000:0133; :09:000:0189; :06:000:0101; :05:000:0132 для СТОВ «Тетірське» набуте у наслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, з метою приховання злочинного походження земельних ділянок, надання правомірного вигляду набуттю права власності на землю, у невстановленому слідством місці, не пізніше 21.03.2023 за попередньою змовою з ОСОБА_8 склав протокол №17/03/2023 загальних зборів учасників (засновників) СТОВ «Тетірське», код ЄДРПОУ - 03744468, відповідно до якого вирішено питання про заміну в статутному капіталі СТОВ «Тетірське» земельних ділянок на грошову суму в розмірі 100 тис. грн. та перереєстрації земельних ділянок на ОСОБА_8 , а також акт прийому-передачі нерухомого майна від СТОВ «Тетірське» до ОСОБА_8 .

Продовжуючи свої злочинні дії, які спрямовані на надання правомірного вигляду користуванню зазначеними земельними ділянками СТОВ «Тетірське» 07.04.2023, перебуваючи у с. Тетірка Житомирського району, Житомирської області, у точно невстановленому слідством місці, за невстановлених слідством обставин ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_8 підготували та підписали договори оренди землі за №№90-131 про передачу в оренду ОСОБА_8 до СТОВ «Тетірське» земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :01:000:0107; :02:000:0030; :04:000:0146; :04:000:0147; :05:000:0124; :09:000:0172; :09:000:0173; :09:000:0174; :09:000:0175; :09:000:0176; :11:000:0115; :05:000:0126; :09:000:0177; :09:000:0178; :09:000:0179; :09:000:0180; :09:000:0181; :09:000:0182; :11:000:0116; :11:000:0117; :11:000:0118; :03:003:0007; :05:000:0130; :05:000:0129; :11:000:0119; :09:000:0185; :01:000:0109; :04:000:0248; :09:000:0186; :01:000:0108; :09:000:0183; :09:000:0184; :10:001:0036; :09:000:0187; :01:000:0110; :05:000:0131; :09:000:0188; :11:000:0701; :05:000:0133; :09:000:0189; :06:000:0101; :05:000:0132.

У подальшому, у достовірно невстановлений досудовим слідством час та місці, у період з 21.04.2023 по 25.04.2023, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 переслідуючи мету легалізації майна - надання правомірного вигляду користуванню земельними ділянками СТОВ «Тетрірське», за невстановлених слідством обставин забезпечив подання державному реєстратору речових прав на нерухоме майно Стриївської сільської ради Звягельського району Житомирської області ОСОБА_10 , договорів оренди землі за №№90-131 від 07.04.2024, які укладені між ОСОБА_8 та директором СТОВ «Тетірське» ОСОБА_9 для реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права оренди за СТОВ «Тетірське» на вказані земельні ділянки.

Слідчий зазначає, що 29.05.2025 ОСОБА_8 , у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлено про те, що вона підозрюється в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а також використанні, розпорядженні майном щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном та вчинення дій, спрямованих на приховування походження такого майна та володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, вчинене за попередньою змовою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.209 КК України.

Слідчий також вказує, що згідно наявних матеріалів провадження ОСОБА_8 з 14.05.2025 року перетнула державний кордон України та країна її перебування невідома. Вжитими заходами місце знаходження ОСОБА_8 , не встановлено, у зв`язку з цим 29.05.2025 остання була оголошена у розшук, а 17.06.2025 слідчим винесено постанову про оголошення останньої в міжнародний розшук.

Таким чином, стороною обвинувачення вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Разом із тим, вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 будучи обізнаною щодо повідомлення останньої про підозру за ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав, з підстав наведених у клопотанні. На запитання слідчого судді та учасників провадження повідомив, що після повідомлення 29.05.2025 ОСОБА_8 про підозру виклики підозрюваній про необхідність явки до слідчого чи прокурора не надсилалися, оголошення про виклик ОСОБА_8 на офіційному сайті офісу Генерального прокурора не публікувалися, оскільки у слідчого була інформація про те, що ОСОБА_8 14.05.2025 виїхала за межі території України. Також, після оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук повторні запити до державної прикордонної служби щодо перетину нею кордону не направлялися.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування, зазначив, що повідомлення про підозру вручено в порушення вимог КПК України, поза межами строків досудового розслідування, ОСОБА_11 безпідставно оголошено в розшук. Так, захисник вказує, що у кримінальному провадженні № 0000010 від 23.04.2023 про підозру першому фігуранту у справі повідомлено 09.12.2024, в подальшому строки досудового розслідування продовжувались сумарно до 6 місяців та закінчились 09.06.2025. 26.04.2025 у кримінальному провадженні № 0000010 слідчим повідомлено іншим чотирьом підозрюваним про завершення досудового розслідування відповідно до вимог ст 290 КПК УКраїни, протее, 28.04.2025 зявляється незаконна (не передбачена жодною статтею КПК України) постанова слідчого про поновлення досудового розслідування. Далі слідчий 29.05.2025 склав підозру і маючи інформацію станом на 27 травня 2025 що Вишневська виїхала за кордон, без наявних на те підстав намагався вручити їй повідомлення про підозру наступним чином:

- 29.05.2025 спочатку відправив начебто у месенджері на телефон ОСОБА_8 , але отримав відповідь, що це не її телефон а іншої особи, яка є працівником фармкомпанії та знаходиться на лікарняному. І підозру ОСОБА_8 передати не може;

- 10.06.2025 направив повідомлення про підозру на електронну адресу фармкомпанії, де працює ОСОБА_8 , але здійснив це з порушенням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» не підписавши його електронним підписом;

- направив 29.05.2025 поштовим зв`язком через AT «Укрпошта» за адресами:

1) АДРЕСА_2, де листа ніхто не отримав і згідно трекінга AT «Укрпошта» 312 він повернутий відправнику 17.06.2025;

2) АДРЕСА_1, де листа ніхто не отримав ( ОСОБА_8 продала дане житло ще 19.07.2023) і згідно трекінга AT «Укрпошта» 304 він повернутий до відділення відправника 15.06.2025;

3) вул. Корольова, 4, с. Станишівка, Житомирського району, Житомирської області, 12430, за місцем роботи ОСОБА_8 - ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика», Вказаний лист отримано 10.06.2025 невідомо ким.

Отже, на думку захисника, повідомлення про підозру ОСОБА_8 , не вручено відповідно до ч. 2 ст. 135 та ч. 1 ст. 136 КПК України, а якщо вважати його врученим, здійснено поза строками досудового розслідування в порушення вимог ч. 7 ст. 217 КПК України.

Окрім того, захисник в заперечення клопотання слідчого зазначив, що підозра є необґрунтованою, оскільки: спірні земельні ділянки на законних підставах перейшли до його правонаступника - СТОВ «Тетірське», про що зазначено у статуті СТОВ «Тетірське», всі ці документи були оформленні заздалегідь (більш ніж 15 років) до того, як ОСОБА_8 стала власником підприємства; з матеріалів справи вбачається, що ініціатором виготовлення технічної документації та реєстрації права власності на земельні ділянки за СТОВ «Тетірське» була ОСОБА_12 , а не ОСОБА_8 , а тому у неї відсутній умисел на заволодіння у шахрайський спосіб земельними ділянки, такий умисел не підтверджується і іншими наданими слідчим документами, зокрема протоколами допитів свідків, матеріалами НСРД; згідно проведених почеркознавчих експертиз підписи в протоколі в загальних зборів СТОВ «Тетірське» за № 17/03/2023 та заявах про реєстрацію права власності на землю не виконані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а вся реєстрація земельних ділянок за СТОВ «Тетірське» та ОСОБА_8 скасовані, тобто збитки не заподіяні.

Також захисник зазначив, що ОСОБА_8 після складення відносно неї підозри жодного разу не викликалася до слідчого, слідчий не направляв таких викликів і йому як представнику ОСОБА_8 , про що стороні обвинувачення було відомо заздалегідь, слідчий не перевіряв чи є підозрювана за місцем проживання, не перевірялапся інформація про її можливе повернення на територію України, оскільки попередні відомості отримані станом на 27.05.2025, а саме клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчим подано у зупиненому кримінальному провадженні, що є незаконним.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що відділенням поліції №3 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області у складі групи слідчих проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000104 від 29.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

У ході досудового розслідування, у рамках первинного кримінального провадження №0000010 від 23.04.2023 ОСОБА_8 29.05.2025 повідомлено про підозру в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а також використанні, розпорядженні майном щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном та вчинення дій, спрямованих на приховування походження такого майна та володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, вчинене за попередньою змовою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.209 КК України.

У подальшому, постановою прокурора від 29.05.2025 виділено з матеріалів кримінального провадження №0000010 від 23.04.2023 копії та оригінали документів у окреме кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України. Виділеному кримінальному провадженню присвоєно номер №0000104.

Слідчим суддею встановлено, що у зв`язку з виїздом 14.05.2025 ОСОБА_8 за межі України та не встановленням місця її знаходження, постаново слідчого від 29.05.2025 у рамках кримінального провадження №0000104 оголошено розшук підозрюваної ОСОБА_8 .

Також постановою слідчого, погодженої прокурором, 29.05.2025 на підставі п.2 ч.1 ст. 280 КПК України досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000104 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України, - зупинено.

Постановою слідчого від 17.06.2025 підозрювану ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук.

Вказані матеріали кримінального провадження спростовують доводи сторони захисту про порушення слідчим порядку виділення матеріалів кримінального провадження та повідомлення про підозру поза межами строків досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 статті 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 статті 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

У главі 11, зокрема, в ч. 1 та 2 ст. 135 КПК України, визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістку про виклик або ознайомлення з її змістом.

Також, Європейський суд з прав людини визначає «кримінальне обвинувачення» як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння, при цьому, в деяких випадках це може робитися у формі інших заходів, здійснення яких несе в собі таке твердження і, по суті, так само впливає на становище підозрюваного (рішення у справі «Екле проти Німеччини» від 15 липня 1982 року, п. 73).

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, йдеться про те, що однією з гарантій права на справедливий суд, відповідно до п. «а» частини третьої ст.6, є негайна та детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. При цьому є пріоритетним неформальне розуміння поняття «обвинувачення».

Як зазначено прокурором та підтверджується відомостями, наданими адміністрацією Державної прикордонної служби України, 14.05.2025 року ОСОБА_8 перетнула державний кордон України у п/п Устилуг та місце її перебування не відоме.

На виконання вимог ч. 1 ст. 42, ст.ст. 276-279 КПК України, з метою вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру, стороною обвинувачення 29.05.2025 надіслано відповідні листи за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , місцем роботи до ДКП «ФАРМАЦЕВТИЧНА ФАБРИКА» за адресою: вулиця Корольова, 4, Станишівка, Житомирська область. Згідно даних сайту поштове відправлення №347 за місцем роботи ОСОБА_8 ДКП «ФАРМАЦЕВТИЧНА ФАБРИКА» отримано.

Крім цього, письмове повідомлення про підозру надіслано та доставлено на наданий в ході проведення допитів ОСОБА_8 номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 у месенджері WhatsApp.

Також, враховуючи, що ОСОБА_8 працює виконавчим директором ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» складене повідомлення про підозру прокурором додатково надіслано на офіційну електронну адресу ДКП «ФАРМАЦЕВТИЧНА ФАБРИКА» .

Вищевказане підтверджується матеріалами, долученими до клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Таким чином, стороною обвинувачення вжито достатніх заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_8 належним чином повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 Кримінального кодексу України, а тому вона набула статусу підозрюваної у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисника про те, що поштові повідомлення ОСОБА_8 фактично не вручені, номер мобільного телефона НОМЕР_1 їй не належить, а житло по АДРЕСА_1 продане нею ще 19.07.2023, оскільки зазначений номер телефону та місце проживання безпосередньо вказані самою ОСОБА_8 , про що свідчать долучені до клопотання протоколи її допиту від 28.05.2024 та 03.10.2024, а особа, стосовно якої складено повідомлення про підозру, проте не вручене їй внаслідок невстановлення місцезнаходження такої особи, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України набуває статусу підозрюваної з моменту вжиття заходів для вручення підозри у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, а не з моменту її фактичного отримання підозрюваною чи іншою особою, а тому вжиті стороною обвинувачення заходи щодо вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру вчинені у межах строків досудового розслідування та у спосіб, передбачений законом.

Згідно з ч. 2 ст. 297-4 КПК під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Факт можливої причетності ОСОБА_8 до злочинів, вчинення яких їй інкримінуються, підтверджується сукупністю доданих до клопотання доказів, які були досліджені в судовому засіданні, зокрема: протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з яких вбачається, що організаційно-господарськими питаннями щодо реєстрації права власності на земельні ділянки за СТОВ «Тетірське» займався директор цього підприємства ОСОБА_9 , а проектну документацію за укладеним ним договором розробляло ТОВ «Центр топографо-геодезичних технологій», рішення про передачу земельних ділянок у власність ОСОБА_8 приймалося спільно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на загальних зборах СТОВ «Тетірське»; результатами камеральної перевірки Міністерства юстиції України державного реєстратора Стриївської сільської ради ОСОБА_10 , Високівської сільської ради ОСОБА_13 , Корнинської сільської ради ОСОБА_14 , якими підтверджено порушення вимог земельного законодавства при реєстрації державними реєстраторами права власності на земельні ділянки за СТОВ «Тетірське»; протоколом №17/03/2023 загальних зборів учасників (засновників) СТОВ «Тетірське» від 17.03.2023, справжність підпису та дієздатність ОСОБА_9 , ОСОБА_8 засвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу 21.03.2023, що зареєстровано в реєстрі за №2798, №2799 та акту приймання-передачі нерухомого майна від СТОВ «Тетірське» до ОСОБА_8 від 21.03.2023; допитом приватного нотаріуса ОСОБА_15 , який підтвердив посвідчення справжності підписів підозрюваних на протоколі загальних зборів і акті приймання-передачі нерухомого майна; висновком комплексної експертизи з питань землеустрою та земельно-оціночної експертизи від 19.07.2024 року № 415/416/24-25, згідно якого технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) СТОВ «Тетірське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Курненської територіальної громади не відповідає за складом та змістом вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, а ринкова вартість вказаних 30 земельних ділянок становить 3 696 900,00 грн. та іншими, долученими до клопотання документами.

Також, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав станом на 30.05.2025 право власності за земельними ділянками, які є предметом кримінального провадження зареєстровані за підозрюваною ОСОБА_8 , що спростовує доводи захисника про те, що вся реєстрація земельних ділянок за СТОВ «Тетірське» та ОСОБА_8 скасовані, тобто збитки не заподіяні.

Однак, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Дослідження вказаних доказів дає підстави вважати, що висновки органу досудового розслідування щодо причетності ОСОБА_8 до вчинення злочинів, які їй інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими. Прокурор навів достатні відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з дослідженими матеріалами та наданими поясненнями дають підстави для висновку, що могли мати місце події, про які зазначається у цьому клопотанні, тобто кримінальне правопорушення могло бути вчинене за описаних у клопотанні обставин, до якого може бути причетна, у тому числі і ОСОБА_8 , тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати обрання заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисника ОСОБА_4 про те, що 26.04.2025 слідчим повідомлено підозрюваним про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження, а кримінальний процесуальний кодекс не передбачає можливості відновлення досудового розслідування після прийняття такого рішення стороною бвинувачення і оголошення його стороні захисту.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання. У Параграфі 1 Глави 24 КПК розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування.

Окрім того, закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування. Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особамвідповідно до положень ст. 290 КПК; закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. До цього слід додати, що законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій «прив`язані» саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 17 лютого 2021 року, справа № 344/6630/17, провадження № 51-4852км20).

За таких обставин, незважаючи на відсутність відповідного нормативного регулювання в КПК, відновлення досудового розслідування після повідомлення підозрюваних та їх захисників про завершення досудового розслідування і надання доступу до його матеріалів до завершення виконання вимог ст. 290 КПК та складання і направлення до суду обвинувального акту, проведене у межах строку досудового розслідування, не вказує на порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема в частині приписів статей 117, 290 і 294 КПК України.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 27.06.2024 по справі №359/157/22.

Також слідчий суддя не погоджується з доводами захисника ОСОБА_4 про те, що слідчий не мав права звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000104 зупинено 29.05.2025.

Так, ч.5 ст. 280 КПК України передбачено, що після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

При цьому ч.1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Разом з тим, розгляд слідчим суддею клопотання про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування не є слідчою (розшуковою) дією, а за результатами його розгляду судом приймається процесуальне рішення.

Верховний Суд у постанові від 15.05.2025 по справі № 607/12421/22 зазначив, що аналіз ч.5 ст. 280 КПК України свідчить про відсутність будь-яких законодавчих заборон для здійснення у зупиненому провадженні інших, окрім слідчих (розшукових), процесуальних дій й прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних равопорушень врегульовані Главою 24-1 КПК України.

Частиною 5 ст. 139 КПК України встановлено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Так, статтю 139 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 1689-VII від 07.10.2014; із змінами, внесеними згідно із Законом № 119-VIII від 15.01.2015; в редакції Закону № 1422-IX від 27.04.2021.

Законом України № 1422-IX від 27.04.2021 внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України саме щодо вдосконалення окремих положень у зв`язку із здійсненням спеціального досудового розслідування.

Таким чином, хоча вказана норма (ч. 5 ст. 139 КПК України) міститься у іншій главі Кримінального процесуального кодексу України (Глава 11. Виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід), вона кореспондується із положеннями щодо здійснення спеціального досудового розслідування (Глава 24-1. Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень) та має бути застосована при вирішенні питання про наявність/відсутність підстав для здійснення спеціального досудового розслідування щодо підозрюваної особи.

За ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439,440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Окрім того, відповідно до п.5 ч.2 ст.297-2 КПК України у клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування, зокрема, зазначається виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

При цьому слідчий суддя враховує, що підстави для обрання запобіжного заходу стосовно особи, яка оголошена у міжнародний розшук (в порядку ч.6 ст. 193 КПК України) та надання дозволу на проведенн спеціального досудового розслідування є відмінними, оскільки для запобіжного заходу визначальним є наявність ризиків переховування, а для спеціального розслідування - встановлення обставин, які свідчать, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, якими можуть бути неявки підозрюваного на виклик слідчого.

Згідно ч.8 ст.135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що не заперечувалось прокурором в судовому засіданні, що органом досудового розслідування виклики підозрюваної ОСОБА_8 після оголошення її 29.05.2025 у розшук та 17.06.2025 у міжнародний розшук не здійснювалися ні шляхом направлення викликів за місцем проживання, чи вручення її членам родини або представнику - захиснику, ні шляхом розміщення оголошень на офіційному сайті офісу Генерального прокурора, відомостіз державної прикордонної служби щодо повернення ОСОБА_8 на територію України на момент подання клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування не витребовувалися, а за такого відсутні підстави для висновку, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та відповідно відсутні підстави для здійснення спеціального досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст. 139 КПК України.

Оголошення підозрюваної у міжнародний розшук не є самостійною підставою для здійснення спеціального досудового розслідування, оскільки в цьому випадку не виконуються вимоги ч. 5 ст. 139 КПК України, які обов`язково повинні комплесно застосовуватись у взаємозв`язку із положеннями глави 24-1 КПК України, оскільки регулюють одне і те ж питання - здійснення спеціального досудового розслідування. В данному випадку норма ч. 5 ст. 139 КПК України є спеціальною по відношенню до загальних норм, які регулюють здіснення спеціального досудового розслідування і містяться в главі 24-1 КПК України.

Керуючись ч. 5 ст. 139, ст.ст. 297-1, 297-3, 297-4, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий судя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000104 від 29.05.2025 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 09.07.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1