Справа № 473/3384/20
Номер провадження 1-кс/473/500/2025
У Х В А Л А

іменем України

"30" квітня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_5 від участі у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ

28 квітня 2025 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подала заяву про відвід головуючій у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_5 .

Свою заяву адвокат ОСОБА_4 мотивувала тим, що суддя ОСОБА_5 під час розгляду вищевказаного кримінального провадження за відсутності передбачених законом підстав поновила кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 (ухвалою суду від 06 лютого 2024 року провадження було зупинено до звільнення ОСОБА_3 з військової служби); безпідставно (за відсутності доказів щодо належного повідомлення обвинуваченого щодо дати судового засідання) та за відсутності захисника вирішила питання щодо застосування приводу до обвинуваченого ОСОБА_3 ; до прокурора, який не з`явився в судове засідання без поважних причин, заходи реагування не застосовані. Такими діями суддя продемонструвала нерівне ставлення до сторін кримінального провадження. Крім цього, адвокат ОСОБА_4 вказувала на те, що після судового засідання 01 квітня 2025 року суддя ОСОБА_5 допустила зневажливе звернення до обвинуваченого ОСОБА_3 .

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 заяву про відвід судді підтримала.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися.

Від прокурора ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд заяви про відвід судді без його участі, проти задоволення вказаної заяви заперечував.

Від представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд заяви про відвід судді без його участі.

Також правом на надання пояснень щодо відводу не скористалася суддя ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , дослідивши додані до заяви про відвід матеріали, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст.ст. 75, 76 КПК України.

Зокрема, згідно ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Критерії, за якими можна визначити чи є суд, що розглядає справу об`єктивним та неупередженим, розроблені усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні ЄСПЛ «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року, зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (II) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), п. 45). Водночас, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44).

Як убачається з поданої заяви, підставою для відводу судді адвокат ОСОБА_4 фактично зазначає її незгоду з процесуальними діями судді під час розгляду кримінального провадження.

Проте, як неодноразово зазначав Верховний Суд, сама по собі незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу. До такого висновку, зокрема, прийшов Верховний Суд в своїй ухвалі від 12 серпня 2024 року в справі № 464/7111/14-к.

При цьому, адвокат ОСОБА_4 не наводить будь-яких фактичних даних, які б могли викликати сумнів в неупередженості судді ОСОБА_5 .

Суд зазначає, що до виправданих побоювань щодо упередженості судді не може належати незгода учасника провадження з висновками або позицією судді, висловленими в судових рішеннях.

Отже, оскільки обставини, на які захисник посилається у своїй заяві про відвід судді, мають суто суб`єктивний характер, свідчать про незгоду з процесуальними діями і рішеннями судді та не містять переконливих даних, які б дозволили зробити висновок про наявність передбачених законом підстав для відводу судді, суд не вбачає підстав для відводу судді ОСОБА_5 , а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_5 від участі у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1