Справа 755/3225/25 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/4141/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ( режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000093 від 06.01.2025 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.12.2020 вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч.2 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі;

засуджено за ч.3 ст.299 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років і 6 місяців;

вирішене питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , 06 січня 2025 року, приблизно о 08 год. 09 хв., перебуваючи за місцем свого проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та утримуючи на руках малолітню дитину і усвідомлюючи, що у квартирі перебувають ще двоє малолітніх дітей, з метою на жорстоке поводження з тваринами, почав бити собаку, із застосуванням жорстоких методів, які вчиняються особливо болючим методом, яку 05.01.2025 він приніс з вулиці у квартиру, виштовхуючи ногами її з квартири до під`їзду. Надалі, утримуючи тварину рукою за частину пластикової полиці для взуття, яка попередньо була одягнута на шию собаки, кинув останню об сходи будинку, тим самим заподіявши їй травми та пошкодження, внаслідок чого собака втратила свідомість. У подальшому, повторно, підійшовши до лежачої без свідомості на міжсходовому майданчику безпородної собаки, ОСОБА_8 почав наносити численні удари по тулубу собаки ногою. Внаслідок чого тварина підвелась та намагалась сховатись, однак ОСОБА_8 , із застосуванням жорстоких методів, шляхом нанесення ударів ногами по тулубу, в результаті яких безпородна собака, впала по сходам до низу, що завдало тварині нестерпного фізичного болю і страждання, тим самим вчинив жорстоке поводження з твариною, яка віднесена до хребетних, що призвело до загибелі тварини.

В апеляційній скарзі захисника указано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та відповідно неправильної правової кваліфікації дій обвинуваченого.

В обґрунтування доводів скарги указав на те, що під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав, проте зазначив що в його діях міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України, оскільки, не наносив ударів собаці по її життєво важливих органах з метою вбивства. Крім того, обвинувачений вказав, що у день події собака перебувала у його квартирі і гарчала на дитину, тому він намагався виганяти її. Окрім того, допитані свідки очевидцями події не були, а свідок ОСОБА_9 та ОСОБА_10 фактично свої свідчення дали щодо характеристики ОСОБА_8 , щодо факту проживання у них у квартирі собаки, проте конкретні обставини події їм невідомі. Захисник звернув увагу, що згідно протоколом огляду оптичного диску від 06.01.2025, вбачається, що ОСОБА_8 06.01.2025 о 08 годині 09 хв. виштовхує собаку з квартири, внаслідок чого вона падає по сходам. Тобто, вказаний протокол та відеозапис узгоджується зі свідченнями ОСОБА_8 і не відповідає висновкам суду першої інстанції про наявність його умислу на нанесення тілесних ушкоджень та смерть собаці, оскільки на відеозаписі не вбачається, що саме обвинувачений б`є собаку ногами, а не штовхає її. Окрім цього, судом залишено поза увагою, що на відеозаписі вбачається, що в життєво важливі органи собаки він не штовхав, а лише в районі задніх лап. Також висновок суду, що сам ОСОБА_8 суб`єктивно сприймав, що подія відбувалася у присутності малолітньою дитини, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_8 умисно взяв дитину для того, щоб виштовхати собаку. Окрім цього, судом надано неправильну оцінку висновку судово-ветеринарної експертизи від 14.01.2025, оскільки у висновку зазначено, що отримані травми, собака могла отримати від падіння сходами. Також це підтверджується і висновком № 12, у якому експерт відповідаючи на запитання, вказав, що вказані травми собака могла отримати під час першого паданні. Наведене, на переконання захисника, свідчить про відсутність умислу в діях ОСОБА_8 , тому кваліфікуюча ознака як дій, вчинених з особливою жорстокістю, вищезазначеними висновками експертів не підтверджується. Тому дії ОСОБА_8 необхідно перекваліфікувати на ч.1 ст.299 КК України.

Просив вирок змінити, перекваліфікувати дій ОСОБА_8 з ч.3 ст.299 КК України на ч.1 ст.299 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, підтвердив доводи цієї скарги і просив її задовольнити;

прокурора, який апеляційну скаргу захисника вважав необґрунтованою, просив залишити її без задоволення, а вирок без зміни;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_8 жорстокого поводження з безпритульною твариною, що належить до хребетних, якщо такі дії призвели до загибелі тварини, вчинене з хуліганських мотивів, з особливою жорстокістю, у присутності малолітнього, активним способом стверджуються зібраним у справі доказами.

У відповідності до протоколу огляду місця події від 06.01.2025 року з ілюстративною таблицею до нього, на сходинковому майданчику розташованому між другим та третім поверхами під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_2 виявлено труп собаки.

Висновком експерта №2 від 14.01.2025 встановлено, що у тварини були виявлені наступні пошкодження: розрив лівої частки печінки, крововилив в черевну порожнину, підшкірну гематому в ділянці голови, крововиливи у праву та ліву скроневу ділянки головного мозку, анемічність видимих слизових оболонок. Причиною смерті собаки є летальна крововтрата, спричинена внутрішньою кровотечею, внаслідок розриву судин мозкових оболонок. Вказані пошкодження мають травматичне походження і можуть бути наслідком травми, спричиненої дією тупих предметів (знарядь).

Із протоколу огляду місця події від 06.01.2025 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_3 виявлено та вилучено простирадло сіро-білого кольору із плямами речовини бурого кольору, яке постановою слідчого від 11.01.2025 року приєднане до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу.

Із висновку експерта № 081-63-2025 вбачається, що на досліджуваному простирадлі, яке вилучено під час огляду місця події в квартирі АДРЕСА_4 , виявлені плями крові, у якій відсутній гемоглобін людини.

Із протоколом огляду відеозапису, зробленого 06.01.2025 року камерою спостереження встановленою у приміщенні житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , який розміщений на оптичному CD-R диску, вбачається, що особа чоловічої статі, тримаючи на руках собаку світлого кольору підіймається по сходах та заходить до квартири, двері якої відчинені. В подальшому цей же чоловік виштовхує собаку ногами з квартири, на шиї у якої надіта пластикова рамка темного кольору, бере собаку за рамку правою рукою та з прикладенням сили кидає тварину вниз по сходам, після чого собака б`ється об сходи та сковзає по них до нижньої сходинки, між поверхами та лежить на правому боці, не рухаючись до кінця відеозапису Чоловік заходить до квартири та зачиняє двері, увесь час він тримає на руках малолітню дитину. Через нетривалий час чоловік виходить з квартири, на руках тримає дитину, спускається до нижньої сходинки, де лежить собака та бере до рук вищезазначену рамку та знімає з шиї собаки. Після цього він наносить 5 ударів правою ногою в область задніх лап, собака на удари не реагує. На 6 удар правої ноги в область задніх лап та частково тулуба, собака підіймається на лапи та ховається за синю коляску, яка стоїть на сходовій клітині. Собака сховалась в куток між стінами та коляскою, в цей час чоловік наніс ще 2 удари правою та лівою ногою в область задніх лап. Після цього чоловік відсунув коляску та наніс удар ногою, потім правою рукою взяв собаку за шкіру та кинула на інший бік сходової клітини. Відеозаписом зафіксовано як собака лежить на сходах без руху, а чоловік наносить удар правою ногою в область тулуба собаки після чого собака сповзає донизу та зникає з поля зору відеокамери. Увесь цей час чоловік тримає на руках дитину. У ході досудового розслідування встановлено, що даним чоловіком є обвинувачений ОСОБА_8 , що не заперечується самим обвинуваченим. Постанова слідчого 06.01.2025 року оптичний диск CD-R з надписом «АДРЕСА_6, 06.01.2025» на якому міститься зазначений відеозапис визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів кримінального провадження.

Із показань свідка ОСОБА_11 , що були дані неюсудовому засіданні вбачається, що вона опікується безпритульними тваринами. 06.01.2025 року їй повідомили що собаку, якою вона опікується на прозвисько «ІНФОРМАЦІЯ_2» вбили. Собака не була агресивною, вона була вакцинована стерилізована та завжди нагодована.

Із протоколу допиту малолітнього свідка ОСОБА_12 вбачається те, що 06.01.2025 року за місцем його проживання ОСОБА_8 привів собаку, на його думку ОСОБА_13 у ванній бив собаку, оскільки вона пищала і скиглила. Свідок показав, що таке було і раніше, тобто, що ОСОБА_8 бив собак. В той день його мама побачила собаку мертвою і викликала поліцію.

Дослідивши ці та інші, зібрані у справі докази, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст.299 КК України та призначив йому покарання відповідно до вимог закону, належним чином мотивувавши своє рішення.

Судом першої інстанції обґрунтовано оцінені критично та відкинуті показання свідка ОСОБА_9 оскільки вони суперечать іншим зібраними у справі доказам, у тому числі і фактичним даним, які встановлені із зазначеного вище відеозапису, які є об`єктивними доказами. Ці показання спростовуються іншим матеріалам справи, зокрема тими, які стали підставою для початку кримінального провадження, а саме:

рапортами працівників поліції, відповідно до яких 06.01.2025 ними було отримано виклик на лінію «102», про те, що громадянин ОСОБА_8 вбив собаку за адресою: АДРЕСА_5 . На місці за вказаною адресою, було виявлено громадянку ОСОБА_9 , яка повідомила, що її співмешканець вбив собаку;

протоколом від 06.01.2025 року про прийняття зави про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 299 КК України, яка подана ОСОБА_9 відповідно до якої її співмешканець ОСОБА_8 вбив собаку.

Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість ухваленого судом першої інстанції рішення. Зокрема, посилання захисника на необхідність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 ст. 299 КК України не ґрунтуються ні на вимогах закону, ні на зібраних у справі доказах. Як вбачається із вироку, кваліфікуючими ознаками дій ОСОБА_8 суд визнав:

вчинення з хуліганських мотивів, у присутності малолітнього, з особливою жорстокістю, активним способом. Вчинення дій з особливою жорстокістю та активним способом дали підстави кваліфікувати дії ОСОБА_8 саме за частиною третьою ст. 299 КК України. Ці обставини у повній мірі стверджуються зазначеними вище відеозаписом та висновком експерта. Так, із зазначеного відеозапису вбачається, що ОСОБА_8 після того як виштовхав собаку на площадку сходів підняв її та із прикладенням сили кинув на сходи від чого собака, рухаючись із прискоренням, впала на сходи та сповзла на площадку. В подальшому ОСОБА_8 неодноразово наносив удари собаці, навіть після того, як собака намагалася сховатися. Характер дій ОСОБА_8 указує на те, що це були не поштовхи, а саме удари. Відповідно до висновку експерта внаслідок цих дій собака отримала тілесні ушкодження від яких померла. Наведене дає підстави стверджувати про активні дії обвинуваченого та вчинення дій із особливою жорстокістю, що указує на правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст. 299 КК України.

Колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому призначене із дотриманням закону, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. При призначенні покарання судом першої інстанції обґрунтовано був врахований характер вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, його відношення до скоєного, характеристику обвинуваченого, інформацію про систематичні побої та залякування членів сім`ї, а також знущання над іншими інших тварин у минулому, що відноситься до даних які характеризують обвинуваченого, а також те, що обвинувачений неодноразово судимий. Сукупність указаних обставин привели суд першої інстанції до обґрунтованого переконання про призначення покарання наближеного до максимальної межі передбаченої санкцією ч.3 ст. 299 КК України. Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання за своїм видом та розміром відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і особі обвинуваченого.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 20.03.2025 року щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим колегія суддів залишає цей вирок без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовляє.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

В задоволенні апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 відмовити.

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 протягом того ж часу із моменту вручення йому копії даної ухвали.

СУДДІ

_____________________ ОСОБА_2 _____________________ ОСОБА_3 _____________________ ОСОБА_4