30 липня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Замглай Ріпкинського району Чернігівської області, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, солдата, на посаді гранатометника 2 аерормобільного відділення 3 аеромобільного взводу 4 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,
03.06.2025 слідчий звернувся до слідчого суді з клопотаннями про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.09.2023 близько 20:00 години під час шикування та перевірки наявності особового складу було виявлено відсутність гранатометника 2 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 4 аеромобільної роти аремобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який без поважних причин, в умовах воєнного стану самовільно залишив місце служби, а саме пункт тимчасової дислокації 4 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, та був незаконно відсутній на військовій службі понад 10 діб.
15.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
16.11.2024 ОСОБА_5 вручено клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 після вручення йому вищезазначених процесуальних документів переховувався від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
27.11.2024 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у розшук.
03.06.2025 слідчий звернувся до слідчого суді з клопотаннями про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, та те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання без визначення розміру застави.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого.
Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що прокурором не доведено необхідність застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу. Захисник просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали та матеріали, надані прокурором в судовому засіданні, слідчий суддя встановив наступне.
15.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, роз`ясненні процесуальні права та обов`язки підозрюваного.
16.11.2024 ОСОБА_5 під розписку вручено копію клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та повістки про виклик до слідчого на 18, 19, 20 листопада 2024 року.
ОСОБА_5 до слідчого не з`явився без поважних причин.
27.11.2024 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у розшук.
Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 03.06.2025 надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
29.07.2025 ОСОБА_5 затримано на території Чернігівського району Чернігівської області підставі вищезазначеної ухвали слідчого судді.
Постановою слідчого від 29.07.2025 відновлено досудове розслідування у криімнальному провадженні.
Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, фактичними даними, що містяться в матеріалах службового розслідування, показаннях свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість поданих стороною обвинувачення доказів. Остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам на предмет їх допустимості, достовірності, належності та достатності має бути здійснена судом на стадії судового провадження.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого. (ст. 178 КПК України).
Тобто, фактично слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наданих слідчим доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, стан здоров`я підозрюваного, відсутність судимостей.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
У рішенні «Чеботарь проти Молдови» від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.
Слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3 , 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують.
Так, підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Наявність зазначеного ризику підтверджується тим, що підозрюваний після роз`яснення йому процесуальних обов`язків та вручення копії клопотання про застосування запобіжного заходу, переховувався від органу досудового розслідування.
Доведеним є й ризик незаконного впливу підозрюваним на свідків, оскільки наразі жоден з них не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів, у той час як Кримінальним процесуальним кодексом України встановлена процедура отримання показань учасників провадження, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. З огляду на викладене, цілком ймовірно, що підозрюваний може здійснювати на свідків протиправний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання суду для уникнення покарання.
Крім того, аналіз встановлених під час розгляду клопотання обставин, дає підстави дійти висновку, про ймовірність продовження підозрюваним вчинення інкримінованого йому правопорушення у разі незастосування до нього запобіжного заходу.
З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в його права та законні інтереси.
Частиною 8 ст. 176 КК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З огляду на зазначене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Абзацем 8 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.
Проаналізувавши данні щодо майнового стану підозрюваного та його поведінки після вручення йому повідомлення про підозру, слідчий суддя доходить висновку, що застава в розмірі, в якому підозрюваний здатний її внести, не зможе запобігти встановленим ризикам та не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати розмір застави.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 вересня 2025 року включно, без визначення застави.
Встановити строк дії даної ухвали до 16 вересня 2025 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складений 31 липня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1