Справа № 206/2308/25
Провадження № 1-кп/206/302/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025 Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000325 від 14.04.2025 та угоду про визнання винуватості від 03.07.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вишневе П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб, не працевлаштованого, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_3 захисник-адвокат ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 25.11.2024, проживаючи у орендованій квартирі АДРЕСА_2 , вирішив здійснити крадіжку цінних речей, що знаходяться у квартирі.

Будучи обізнаним, що 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, на території України було введено воєнний стан, а також те, що у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28.10.2024 № 740/2024, строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року продовжено строком на 90 діб (тобто до 07 лютого 2025 року включно) ОСОБА_3 приступив до реалізації свого злочинного умислу.

Цього ж дня, тобто 25.11.2024, реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю інших осіб, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , в одній з кімнат побачив телевізор марки KIVI моделі 32H740, який належить ОСОБА_5 та який він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Доводячи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна до кінця, ОСОБА_3 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, взяв до рук та виніс, тобто таємно викрав, з вказаної квартири належне ОСОБА_5 майно: телевізор марки KIVI моделі 32H740, вартістю 5575 грн., після чого з викраденим покинув приміщення та в подальшому розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи, матеріальну шкоду на загальну суму 5575 грн.

03.07.2025 між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні під №0000325 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. 467, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засідання зазначив, що надає добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, про що надав суду письмову заяву. Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, надана письмова згода потерпілого ОСОБА_5 , а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити йому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Лівобережної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання, щодо речових доказів, судом у відповідності до ст. 100 КПК України, не вирішується у зв`язку з їх відсутністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 36,314,373,374,474-475,124 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03.07.2025 між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні під № 0000325.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 03.07.2025 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на користь Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, за проведення судово-товарознавчої експертизи оформленої висновком експерта під № СЕ-19/104-25/15661-ТВ від 21.04.2025 у сумі 1782 гривень 80 копійок, реквізити: код бюджетної класифікації 24060300 (т.1 а.п. 54).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпра шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1