16.04.25 Справа №469/1644/24
1-кп/469/222/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Березанка кримінальне провадження №0002581 від 25.10.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Новооворонцовка Нововоронцовського району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 09.08.2019 Центральним районним судом м.Миколаїв Миколаївської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

- 11.06.2021 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 19.07.2021 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці;

- 18.11.2021 року Казанківським районним судом Миколаївської області у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, визначених вироком Святошинського районного суду м. Києва від 19.07.2021 року та вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 11.06.2021 року, призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців, звільненого від відбування покарання умовно-достроково для проходження військової служби на підставі ст. 81-1 КК України, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді стрільця помічника гранатометника першого стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу другої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_2 ), у військовому званні «солдат», -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

встановив:

У провадженні Березанського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0002581 від 25.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні у кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

У судовому засіданні прокурором було подано клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зміст клопотання прокурора

Прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа

Заявлене клопотання прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, що надійшов до суду.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність

ОСОБА_4 обвинувачується:

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Виклад обставин, що дають підстави обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу у військовій частини НОМЕР_2 в посаді стрільця помічника гранатометника першого стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу другої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону(ШКВАЛ) НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_2 ), близько 04 год. 00 хв. діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також обов`язків покладених на нього ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без дозволу командування військової частини, самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , яка тимчасово дислокується в АДРЕСА_3 та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, переховуючись від служби, приховуючи свою належність до збройних сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину, до 15 год 00 хв. 23.10.2024 р.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини

Прокурор посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, санкція статті якої передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі. Усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинене, з метою її уникнення ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд на непідконтрольну Україні територію Луганської, Донецької областей чи АР Крим, або на окуповані території. А також те, що обвинувачений не одружений, неповнолітніх дітей на утримані не має, у зв`язку із цим відсутні будь-які міцні, сталі соціальні зв`язки, які б утримували його за останнім місцем проживання.

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України) про наявність якого свідчить те, що на даний час не допитані в суді свідки вказаного кримінального правопорушення, які можуть надати покази стосовно ОСОБА_4 що може надати можливість обвинуваченому негативно впливати для досягненні істини у кримінальному провадженні;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), так як ОСОБА_4 будучи призваним на військову службу за мобілізацією для захисту батьківщини самовільно залишив місце несення служби, за час перебування на військовій службі зарекомендував себе як недисциплінований військовослужбовець, має певні навички, пов`язані із набутим ним військовим досвідом, є неодноразово судимим, може вчинити військовий чи інший злочин.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.10.2024 у справі №487/6432/24 (провадження № 1-кс/487/5979/24) постановлено застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 19.12.2024 року.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2025 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 квітня 2025 року включно.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів

На думку прокурора, підстав для зміни чи скасування встановленого обвинуваченому запобіжного заходу не встановлено.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

Прокурор підтримав клопотання, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 просив змінити обраний стосовно обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

ІІІ. Встановлені судом обставини

Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення встановлювалась слідчим суддею Заводського районного суду міста Миколаєва під час досудового розслідування під час постановлення Ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.10.2024 у справі №487/6432/24 (провадження № 1-кс/487/5979/24), якою обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак на даній стадії судового провадження не може бути перевірена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Вказаною ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.10.2024 у справі №487/6432/24 (провадження № 1- кс/487/5979/24) постановлено застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 19.12.2024 року включно.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2025 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 квітня 2025 року включно.

Існування ризиків, на які вказує слідчий, прокурор

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, і санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі.

Враховуючи характер кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, суд вважає, що на даний час існує ризик переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Оскільки на даній стадії кримінального провадження не допитані в суді свідки вказаного кримінального правопорушення, які можуть надати покази стосовно ОСОБА_4 , суд також вважає наявним ризик існує ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Приймаючи до уваги особу обвинуваченого, а саме, що він у минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що вбачається з даних Вимоги Управління УІАП ГУНП в Миколаївській області від 06.12.2024 року, а також ті обставини, що за даними обвинувального акта інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення припинено співробітниками правоохоронних органів, а не з його власної волі, суд вважає, що існує ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Такого висновку суд дійшов з огляду на обставини вказаного кримінального провадження з урахуванням судової практики ЄСПЛ, викладеної у Рішення Європейського суду з прав людини «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи.

Вказані ризики були встановлені і враховані судом при постановленні Ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.10.2024 у справі №487/6432/24 (провадження № 1-кс/487/5979/24), Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 11.02.2025 року і продовжують існувати на час розгляду клопотання прокурора.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Виходячи з наявності встановлених судом ризиків та інших обставин кримінального провадження, приймаючи до уваги характер кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується обвинуваченому, особу обвинуваченого, який у минулому був неодноразово судимим та не має сталих соціальні зв`язки, які б утримували його за останнім місцем проживання, суд дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту щодо зміни обраного стосовно обвинуваченого запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, на думку суду, не можуть бути враховані при прийнятті судом рішення по суті клопотання, оскільки вони не підтвердженні будь-якими доказами, які б спростовували доводи прокурора.

Таким чином, з огляду на ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за відсутності доказів сторони захисту, які б спростовували аргументацію прокурора, у суду відсутні обґрунтовані підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 183, ст.314-316, ч.3 ст.331, ст.372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання Прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002581 від 25.10.2024 року, задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у кримінальному провадженні №0002581 від 25.10.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор», обраний Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.10.2024 у справі №487/6432/24 (провадження № 1-кс/487/5979/24), продовжений Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2025 року строком на шістдесят діб по 18 червня 2025 року включно.

Строк дії ухвали по 18 червня 2025 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та надіслати начальнику ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор».

Повний текст ухвали оголошено 16 квітня 2025 року.

Суддя: