УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 503/2482/24

№ 1-кп/505/655/2025

03 червня 2025 року м. Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі колегії суддів:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

захисників:

ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_19 про скасування обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000646 від 02 липня 2023 року стосовно обвинувачених:

ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч.5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч.5 ст. 186 КК України,

ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст.146 КК України,

ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.146 КК України,

ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 186 КК України,

ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України,

ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Подільського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000646 від 02 липня 2023 року.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_19 03 червня 2025 року подав до суду клопотання про скасування обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військову службу за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу до військової частини НОМЕР_1 . В обґрунтування зазначеного клопотання захисник ОСОБА_19 послався на положення ч.4 ст.616 КПК України та зазначив, що командуванням військової частини НОМЕР_1 позитивно розглянуто кандидатуру - солдата ОСОБА_12 , на вакантну посаду обслуги мінометного розрахунку мінометного взводу мінометної батареї управління військової частини НОМЕР_1 , "солдат", ВОС 143533А, т/р 4.

Крім того, захисник ОСОБА_19 03 червня 2025 року подав до суду клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, вул. Садова, 75, обґрунтовуючи його тим, що, на його думку, відпали обставини, які стали підставою для обрання обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу. Зокрема, захисник ОСОБА_19 зазначив, що відсутні належні та допустимі докази того, що у випадку зміни запобіжного заходу обвинувачений буде переховуватися та на думку захисника, значний обсяг проведених слідчих та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, проведення допитів свідків, показання яких мають значення для даного кримінального провадження, та їхньої належної фіксації, зменшує ризик впливу на них.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_19 просив подані ним клопотання задовольнити з викладених в них підстав.

Обвинувачений ОСОБА_12 підтримав заявлені його захисником клопотання, просив суд їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення зазначених клопотань, з огляду на те, що на його думку продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Представник потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_19 , які на його думку є необґрунтованими, оскільки, правовий аспект питань щодо обрання запобіжного заходу, його продовження були предметом розгляду як в суді першої так і апеляційної інстанціях, а сторона захисту не зазначила якісь нові обставини у порівнянні з тими, які були на час обрання або продовження запобіжного заходу обвинуваченому та не надала доказів про існування таких.

Обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та захисники ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 підтримали клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_19 про скасування обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, просили суд їх задовольнити.

Колегія суддів заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, що мають значення для вирішення питання про скасування запобіжного заходу, чи про його зміну, приходить до наступних висновків.

За змістом ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У даному кримінальному провадженні 24 листопада 2023 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва до ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 січня 2024 року, без можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, який неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів та ухвалами Кодимського районного суду Одеської області.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30 квітня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_12 було продовжено обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 червня 2025 року.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних суддів» номер 4273-ІХ від 26 лютого 2025 року, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Котовського міськрайонного суду Одеської області на Подільський міськрайонний суд Одеської області.

Відповідно до положення ч.1 ст.616 КПК України у разі введення воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, умисного вбивства двох або більше осіб або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6,частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 Кримінального кодексу України, а також підозрюваний, обвинувачений, який згідно з підпунктом 1пункту 3 примітки до статті 368 Кримінального кодексу України на момент вчинення кримінального правопорушення займав особливо відповідальне становище, має право звернутися до прокурора з клопотанням про ініціювання перед слідчим суддею або судом питання про скасування цього запобіжного заходу для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу.

За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу.

У абзаці третьому частини першої ст.616 КПК України викладені вимоги до клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації. Зокрема, клопотання повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що особа підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу, та висновок про придатність особи до несення військової служби в умовах воєнного стану; виклад обставин, які вказують на те, що відсутні ризики, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу, а також ризик ухилення особи, стосовно якої пропонується скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, від проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу.

Крім того, як вбачається з положення ч.4 ст. 616 КПК України, на яку посилається в своєму клопотанні захисник ОСОБА_19 , вона стосується випадків, коли підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано інший запобіжний захід, ніж запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право звернутися до прокурора з клопотанням про ініціювання перед слідчим суддею або судом питання про скасування відповідного запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом на під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу. Прокурор у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті, звертається до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з відповідним клопотанням.

Відтак, положеннями ст. 616 КПК України чітко регламентовано порядок скасування обраного обвинуваченому запобіжного заходу для проходження військової служби. Згідно встановленого порядку обвинувачений може звернутись до прокурора із відповідним письмовим клопотанням. Після чого, за результатом розгляду клопотання обвинуваченого, прокурор має право звернутись до суду із відповідним письмовим клопотанням, що має відповідати встановленим законом вимогам за змістом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сторона захисту звернулась до суду з клопотанням про скасування обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період,не відповідає вимогам ст.616 КПК України.

До суду не надходило в порядку, визначеному законом письмового клопотання прокурора про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, тому стороною захисту не дотримано положень процесуального закону при зверненні із таким клопотанням.

Обвинувачений та захисник, згідно із ст. 616 КПК України, не є суб`єктом, наділеним правом на звернення до суду із клопотання про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що як вбачається зі змісту ухвали Кодимського районного суду Одеської області від 12 березня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_12 та його захиснику було роз`яснено порядок скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу або зміна запобіжного заходу з інших підстав, який врегульований положеннями ст. 616 КПК України.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_19 про зміну обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, колегія суддів, враховуючи думку учасників судового провадження та вивчивши матеріали обвинувального акту, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, санкція за вчинення якого передбачає покарання від 5 до 10 років позбавлення волі. Інші кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_12 , а саме ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.5 ст. 185, ч.5 ст. 186 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжкими злочинами, санкції за вчинення яких передбачає покарання понад 10 років позбавлення волі.

Оцінивши у сукупності всі обставини, зокрема вік, стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків та його майновий стан, а також насильницький характер вчинених кримінальних правопорушень, особливо великий розмір завданої майнової шкоди, вчинення злочинів у складі організованої групи та те, що перебуваючи на волі, та зважаючи на покарання, яке йому загрожує у випадку доведення винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, може ухилятись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а тому, враховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що на даний час не перестали існувати ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вони не зменшилися та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

На підставі наведеного, зважаючи на завдання кримінального провадження, передбаченого ст.2 КПК України та виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та те що метою застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, яка була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що інший запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_19 про зміну обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не підлягає задоволенню.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_19 про скасування обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військову службу за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу до військової частини НОМЕР_1 та про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Керуючись ст.176-178, 183, 197, 199, 314, 331,ч. 2 ст. 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_19 про скасування обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000646 від 02 липня 2023 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3