Провадження № 1-в/734/54/25 Справа № 157/1372/22
У х в а л а

іменем України

30 травня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

із участю представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву командира Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ОСОБА_5 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку,

в с т а н о в и в:

30 квітня 2025 року у Козелецький районний суд Чернігівської області із заявою про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку звернувся командир Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ОСОБА_5 . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що за вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 грудня 2022 року, що набрав 30 січня 2023 року законної сили, ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначене йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, і виконає покладені обов`язки. У засудженого ОСОБА_4 закінчився іспитовий строк. Упродовж іспитового строку солдат ОСОБА_4 сумлінно виконував обов`язки, покладені ст. 76 КК України, та не вчинив нового кримінального правопорушення.

У судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 підтримала вимоги вказаної заяви. Засуджений ОСОБА_4 вважає, що вказана заява підлягає задоволенню. Прокурор ОСОБА_6 подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши позицію представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , пояснення засудженого ОСОБА_4 , дослідивши надані докази, суд вважає, що заява командира Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ОСОБА_5 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених КПК України.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Правовими нормами ч. 1 ст. 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку у зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс умов, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього положень ч. 1 ст. 78 КК України. Зокрема, такими умовами є: закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч. 4 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину. Недотримання будь-якої із зазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України та не надає підстав для застосування правових норм ст. 78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

За вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 грудня 2022 року, що набрав 30 січня 2023 року законної сили, ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначене йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із застосуванням ст.ст. 75 і 76 КК України, - з випробуванням із іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до Вимоги, наданої Відділенням поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, станом на 14 травня 2025 року під час іспитового строку до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований 27 лютого 2024 року запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 26 квітня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000110, відомості про яке внесені 03 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. 28 лютого 2024 року справу направлено до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до положень ч.ч. 1 і 3 ст. 78 КК України: після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання; у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч. 2 ст. 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого ступеня тяжкості нового кримінального правопорушення визнається кримінальним законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.

Ухвалення судом рішення про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання за попереднім вироком позбавить суд можливості у кримінальному провадженні № 0000110, відомості про яке внесені 03 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, призначити остаточне покарання з дотриманням цих вимог закону. В той же час, якщо суд дійде висновку про невинуватість особи, питання про його звільнення від призначеного покарання за попереднім вироком, в подальшому може бути вирішене судом. За викладених обставин суд вважає, що на час судового розгляду цієї справи відсутні правові підстави для застосування положень ч. 1 ст. 78 КК України та звільнення ОСОБА_4 , засудженого за вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 грудня 2022 року, від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Керуючись ст.ст. 75, 76 і 78 КК України, ст.ст. 537 і 539 КПК України, ч. 2 ст. 165 КВК України, суд

у х в а л и в:

заяву командира Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 , засудженого за вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 грудня 2022 року, від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку, - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена у апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області впродовж семи днів із дня проголошення.

Суддя