УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

Справа № 621/4402/24

Провадження 1-кп/621/137/25

18 червня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

потерпілий ОСОБА_5 (не з`явилася)

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник - адвокат ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу №621/4402/24 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27.01.2025 року кримінальну справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання з`явилися прокурор, обвинувачений та його захисник.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи без її участі не подавала, в зв`язку з чим учасники справи вважали за неможливе розпочинати судовий розгляд та просили відкласти судове засідання.

Одночасно прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту строком на 2 (два) місяці. В обґрунтування клопотання вказав, що строк дії раніше обраного запобіжного заходу спливає 21.06.2025, судовий розгляд не завершено, і на даний час продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати провадженню іншим чином. Зазначив, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам

Обвинувачений ОСОБА_10 категорично заперечував проти клопотання прокурора, вказавши, що підстав для продовження запобіжного заходу немає, оскільки він жодного разу не порушив покладені на нього процесуальні обов`язки, і ризики, на які посилався прокурор в клопотанні, нічим не підтверджені. Зазначив, що час домашнього арешту збігається із встановленою законом комендантською годиною, і при перевірці поліцейськими дотримання ним домашнього арешту, вони постійно приїжджають вночі та неодноразово помиляються адресою, турбують сусідів, що негативно впливає на оточуючих людей. Він є раніше не судимою особою, працює адвокатом, і має відповідну правосвідомість у виконанні покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому, з урахуванням викладеного, просив змінити домашній арешт на особисте зобов`язання.

Захисник - адвокат ОСОБА_11 підтримала думку обвинуваченого, та просила відмовити прокурору в задоволенні клопотання, оскільки жодних ризиків немає, доказів впливу на потерпілих і свідків матеріали справи не містять, а тому будь-які безпідставні обмеження порушують права її підзахисного.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та матеріали справи, суд зазначає наступне:

Відповідно до положень статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (в тому числі продовження, зміну) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.2, ч.4 статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який, у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

23.09.2024 ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

06.11.2024 ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду скасовано ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 23.09.2024, постановлено нову, якою обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого неодноразово було продовжено. Строк запобіжного заходу обвинуваченого спливає 21.06.2025.

Тобто, обмеження особистої свободи у виді домашнього арешту тривають 6 місяців, і під час судового розгляду ризики, які були підставою обрання такого запобіжного заходу, суттєво зменшилися. Доказів порушення обвинуваченим умов раніше обраного запобіжного заходу, неналежної процесуальної поведінки, впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення чи перешкоджання провадженню іншим чином, до клопотання не надано.

Кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме: змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення. Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 статті 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні підтвердив, що інформації щодо порушення обвинуваченим процесуальних обов`язків, встановлених ухвалою судді від 06.11.2024, в сторони обвинувачення немає. Доказів незаконного впливу чи тиску на свідків під час досудового розслідування та знаходження справи в суді не отримано.

Практика Європейського суду з прав людини передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, можливість пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу. При цьому, запобіжний захід у виді домашнього арешту в розумінні Європейської конвенції з прав людини може прирівнюватися за своїми обмеженнями до позбавлення волі (тримання під вартою), а тому може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування.

Крім того, згідно п.9 листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 квітня 2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», виключно «єдиною» метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із дохідністю запобігання ризикам, передбачених статті 177 КПК України.

Оскільки ризики, що були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому, суттєво зменшилися, ОСОБА_10 є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, роботи, та враховуючи його належну процесуальну поведінку під час розгляду справи, суд вважає, що зміна запобіжного заходу на менш суворий з тією ж вірогідністю зможе забезпечити виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків та буде найбільш співмірним заходом на теперішній час, який збалансовує інтереси суспільства і держави та інтереси обвинуваченого.

За таких обставин, клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання прокурора про продовження домашнього арешту належить відмовити.

Згідно статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 181, 331, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі ч.5 статті 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, а саме:

-прибувати за першою вимогою до суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це суд;

- повідомляти суд чи прокурора про зміну свого місця проживання, реєстрації, роботи та номеру засобів зв`язку;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмово під розпис, що в разі невиконання обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання обвинуваченим покласти на прокурора.

Судове засідання відкласти до 12:30 години 14 липня 2025 року

В судове засідання викликати учасників судового провадження та свідків згідно обвинувального акту.

Копію ухвали суду направити учасникам справи (в тому числі через систему «Електронний Суд»)

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду, постановлений за результатами судового розгляду.

Текст ухвали складено 18.06.2025.

Суддя ОСОБА_12