Справа № 559/2019/25
Провадження № 1-кп/559/213/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження №0000206 від 22.04.2025 і №0000106 від 19.05.2025, на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим за ч.1 ст.125, ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Бондарі, Дубенського району Рівненської області, українцем, громадянином України, із середньою - спеціальною освітою, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,-

з участю сторін: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисниці ОСОБА_5 , за згодою потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В:

1 епізод. ОСОБА_3 21 квітня 2025 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в період дії Указу Президента України від 06 лютого 2025 року № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», перебуваючи в будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу до шафи однієї з кімнат будинку, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, таємно, умисно, в умовах воєнного стану, відчинив шафу та здійснив крадіжку наявних у ній грошових коштів у сумі 300 злотих, що належать потерпілій ОСОБА_6 , яка проживає за вищевказаною адресою.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення грошових коштів, ОСОБА_3 21 квітня 2025 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, повернувся до будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу до шафи однієї з кімнат будинку, відчинив шафу та здійснив крадіжку наявних у ній грошових коштів у сумі 400 злотих, що належать ОСОБА_6 . Перевівши викрадене майно в своє протиправне володіння ОСОБА_3 розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 700 злотих, які відповідно до інформації розміщеної на офіційному сайті Національного банку України, а саме: офіційного курсу гривні щодо іноземних валют злотого, на дату 21.04.2025 становить 7694,12 грн.

Таким чином ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

2 епізод. Крім того, 19 травня 2025 року близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_3 перебував у спальній кімнаті житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де під час словесного конфлікту з своєю дружиною ОСОБА_7 , в нього виник кримінальний протиправний умисел, направлений на умисне спричинення їй тілесних ушкоджень. Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи умисно достовірно знаючи, що за його діями спостерігає їх спільний малолітній син, вчинив фізичне насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_7 , з якою перебуває у сімейних стосунках (у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), а саме: кулаком правої руки наніс їй чотири удари в праву лобну частину обличчя та один удар у ліву частину ділянки губи, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження у вигляді гематоми лобної області справа, розмірами близько 3 х 4 см, осаднення шкіри лобної області обличчя, гематоми верхньої губи зліва.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями, що виразилися в умисному завданні легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 своїми діями, що виразилися в:

- таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України;

- умисному завданні легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Під час підготовчого судового засідання 22.07.2025, за письмовими згодами потерпілих, між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю захисниці ОСОБА_8 , укладено угоду про визнання винуватості. Згідно уточненої угоди обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні та виконати призначене йому судом покарання. Сторони узгодили покарання, в тому числі остаточне у виді позбавлення волі строком на 5 років зі звільненням з випробуванням з іспитовим строком, в визначенні тривалості якого покладаються на розсуд суду, а також згідні на застосування обмежувальних заходів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав вину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи не оспорює, щиро розкаюється у вчиненому. Пояснив суду, що угоду уклав добровільно, наслідки її укладання та затвердження зрозумілі, всі збитки потерпілій тещі він відшкодував у повному обсязі, а з потерпілою дружиною помирився вже через три дні. По першому епізоду, то це був другий день Великодня, вони з сім`єю відпочивали в себе на дворі з обіду і десь до 17.00 год., випивали, а потім теща і дружина, як і 5-річний син, пішли в хату, коли вони поснули, то зайшов і з шафи взяв тещині 300 злотих, поїхав на таксі в обмінник, але потім десь гроші згубив, тому повернувся додому і з третьої кімнати в шафі взяв ще 400 злотих, викликав інше таксі і поміняв кошти в таксиста, бо обмінники вже не працювали. Купив алкоголь, пішов до друга і там його вжив, залишився на ніч. Ці 700 злотих були гроші тещі, дозвіл їх брати не давала і що він їх взяв не знала, вкрав гроші, щоб погуляти, але потім всі збитки відшкодував. По другому епізоду, вночі це було, дружина з дитиною хотіли піти, а він не пускав, був скандал і він вдарив жінку 4 чи 5 разів, зараз дуже розкаюється, помирились через три дні і відтоді живуть мирно. Він обидва рази був у стані алкогольного сп`яніння і розуміє, що йому алкоголь вживати не можна, не пив уже 2 тижні.

Всі учасники просять затвердити угоду, укладену добровільно.

Потерпілі надали заяви, що їм збитки відшкодовано, претензій не мають до обвинуваченого, надали прокурору дозвіл на укладення угоди, учасниками судового процесу бути не бажають та покладаються на розсуд суду. Захисниця підтвердила добровільність укладення угоди, потерпілій ОСОБА_6 повністю відшкодовано матеріальні збитки, це ж підтверджує й прокурор.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких чи тяжких злочинів. Кримінальні правопорушення, в вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України є тяжким злочином і кримінальним проступком.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

На підставі вищевикладеного суд робить висновок, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального законів України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.1 ст.125 і ч.4 ст.185 КК України. Тому наявні правові підстави для затвердження угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання, яка є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання. Враховується характер, кількість і тяжкість кримінальних правопорушень, особа обвинуваченого, який не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатри не перебуває. Також суд враховує пом`якшуючі вину обставини, адже ОСОБА_3 щиро кається, активно сприяв розкриттю обох кримінальних правопорушень, за ч.4 ст.185 КК України повністю відшкодував завдані матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_6 . Проте, судом встановлено і обтяжуючі обставини за ч.1 ст.125 КК України: вчинення кримінального правопорушення в присутності дитини, а також щодо подружжя. Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 матеріалами справи не зафіксовано. В підсумку, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком, тривалість якого суд визначає з огляду на все вищевикладене в середньому терміні. Оскільки ОСОБА_7 - це дружина обвинуваченого, якій він наніс вдома вночі легкі тілесні ушкодження, то ОСОБА_7 є потерпілою у справі за ч.1 ст. 125 КК України, що пов`язана з домашнім насильством. Враховуючи характер правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України, кількість ударів у життєво важливий орган, те, що ОСОБА_3 вже притягався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство за ч.1 ст. 173-2 КУпАП і за даними уповноваженого органу пробації відбув 40 годин громадських робіт 19.05.2025, але на проходження програми кривдника не направлявся, суд вважає за необхідне застосувати обмежувальні заходи до кривдника і направляє його на відповідну програму також середнім терміном 6 міс.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано у виді особистого зобов`язання до 14.07.2025, однак в продовженні строку дії обов`язків не має, враховуючи, що обвинувачений звільняється з іспитовим строком. Судові витрати відсутні. Питання речових доказів належить вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.100, 122, 124, 314, 370, 374, 469, 473-475, ч.15 ст.615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості від 22.07.2025, укладену між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , за участю захисниці ОСОБА_5 , в об`єднаному кримінальному провадженні №0000206 від 22.04.2025 і №0000106 від 19.05.2025.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст.185 КК України, та призначити узгоджену міру покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 узгоджене покарання в виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75-76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього наступні обов`язки: 1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, і направити для проходження програми для кривдників терміном на 6 (шість) місяців.

Речові докази: 4 носії інформації з відеозаписами з камер відео спостереження з приміщень обмінників валют «Kantor», супермаркету «АТБ» та вулиць Семидубська, Михайла Грушевського, Сурмичі, Замкова, Данила Галицького в м.Дубно, - залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники справи мають право отримати копію вироку. Прокурору, обвинуваченому та його захисниці повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1