УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року

м. Київ

справа № 1-15/2002

провадження № 51-1681зно22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2002 року за нововиявленими обставинами,

встановив:

За вироком Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2002 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів (скоєних у період 1998-1999 рр), передбачених ст. 69, пп «а», «г», «е», «з», «и» ст. 93 Кримінального кодексу України (далі - КК)

(ред. 1960 року), ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 153, ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 185, ч. 1

ст. 263 КК і засуджено до покарання у виді довічного позбавлення волі

з конфіскацією майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 28 листопада 2002 року вирок Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2002 року щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.

На адресу суду касаційної інстанції від засудженого ОСОБА_4 надійшло клопотання, яке за змістом є заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухваленого щодо нього апеляційним судом вироку.

Перевіривши відповідність заяви вимогам статті 462 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів вважає, що її слід повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч. 1 ст. 463 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.

Як убачається зі змісту заяви, вона подана згідно з ст. 459 КПК і засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2002 року, зазначаючи, що з моменту ухвалення вироку з`явилися нововиявлені обставини, які істотно змінюють оцінку законності та обґрунтованості призначеного покарання. При цьому

за змістом заяви ОСОБА_4 сам вказує на те, що судом, який перший допустив помилку внаслідок незнання про існування певних обставин, є суд апеляційної інстанції.

Таким чином, зважаючи на положення ч. 1 ст. 463 КПК, засуджений звернувся

із заявою не до того суду, який, на його думку, першим допустив помилку внаслідок незнання про існування нововиявлених обставин.

Звернення до касаційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішень судів нижчих інстанції не передбачено положеннями

ст. 463 КПК.

Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення

за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу, тобто така заява підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне повернути

засудженому ОСОБА_4 його заяву разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись статтями 429, 462 КПК, Суд

постановив:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його заяву

про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2002 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3