Справа №463/5090/24
Провадження №1-кс/463/4232/25
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу

06 травня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Запоріжжя, українцю, громадянину України, раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000391 від 26 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425, ч. 5 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и в:

захисник ОСОБА_4 подав до суду клопотання про зміну ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу на інший запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Подане клопотання мотивує тим, що у кримінальному провадженні №0000391 від 26 березня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425, ч. 5 ст. 191 КК України, 28 березня 2025 року ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Ухвалою слідчої судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 березня 2025 року було застосовано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 травня 2025 року включно та визначено підозрюваному заставу у розмірі 30512160 грн., ухвалою Львівського апеляційного суду від 9 квітня 2025 року ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова залишено без змін. Сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, а ризики, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні, що є підставою для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Зокрема стверджує, що взаємовідносини, що склалися між ТОВ «ПАКО-СЕРВІС 2022» та військовою частиною НОМЕР_1 , на підставі виконання договору №17 від 7 березня 2023 року є цивільно-правовими (господарсько-правовими) та сторона обвинувачення помилково намагається комерційну діяльність кваліфікувати відповідно до Кримінального кодексу України. Вказує, що ТОВ «ПАКО-СЕРВІС 2022» поставило мед Військовій частині НОМЕР_1 у повному обсязі та належної якості відповідно до умов договору, будь-яких претензій щодо якості поставленого товару не було заявлено ні в момент приймання товару, ні станом на сьогоднішній день. ТОВ «ПАКО-СЕРВІС 2022» поставило мед військовій частині НОМЕР_1 , який станом на дату вказаного клопотання було повністю спожито замовником. ТОВ «ПАКО-СЕРВІС 2022» та директор ТОВ «ПАКО-СЕРВІС 2022» ОСОБА_6 , що поставляли за договором №17 від 7 березня 2023 року, придбавали у виробників меду та проводили лабораторні випробування на відповідність ДСТУ 4497:2005 у Запорізькій регіональній державній лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів. Також ТОВ «ПАКО-СЕРВІС 2022» відповідно до умов укладеного договору після фасування меду зверталося до Установи безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Міністерства оборони України для відбору проб та проведення лабораторних випробувань, а протоколи випробувань вказують на те, що товар відповідає ДСТУ. При цьому вважає, що протоколи випробувань Івано-Франківської регіональної лабораторної державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів є суперечливими та не є підтвердженням не відповідності поставленого меду вимогам ДСТУ 4497:2005. При цьому звертає увагу на те, що відбір проб (зразків), що стали підставою всіх лабораторних випробувань у 2024 році, проводився без повідомлення ТОВ «ПАКО-СЕРВІС 2022», без запрошення його представників та без присутності таких представників, що на їх думку свідчить про порушення процедури відбору проб (зразків) та ставить під сумнів те, що дослідження проводилось безпосередньо меду, який був поставлений ТОВ «ПАКО-СЕРВІС 2022».

Щодо відсутності ризиків, які обґрунтовують подальше тримання під вартою, зокрема ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду зазначає, що сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Також вказує, що з 13 червня 2017 року ОСОБА_6 був військовослужбовцем, загальна вислуга якого у Збройних Силах на день звільнення складала 16 років, має звання підполковник запасу, проте наразі останній не є військовослужбовцем, та дана обставина не впливає на можливість його переховуватися від органу досудового розслідування або суду. Також ОСОБА_6 має законні підстави виїжджати за межі країни, оскільки є особою з інвалідністю внаслідок перенесеної хвороби. При цьому вказує, що в період 2022-2025 років ОСОБА_6 виїжджав закордон і повертався 57 разів, восени 2024 року у будинку та інших приміщеннях підозрюваного проводилися обшуки у вказаному кримінальному провадженні, відтак останній знав про наявність такого кримінального провадження, проте вказане не повпливало на зміну його місця проживання, відтак вважає, що слідча суддя помилково дійшла висновку, що постійні виїзди закордон підозрюваного свідчать про наявність ризику переховуватися, та вважає, що вказане навпаки доводить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Окрім того зазначає, що ОСОБА_6 в Одеській області не проживає і не працює, а працює у м. Запоріжжя, проживає періодично у м. Запоріжжя та періодично у м. Вінниця, де проживає його родина. Вказує, що ОСОБА_6 не скомпрометував себе як особа, яка здатна переховуватися від органу досудового розслідування або суду. Щодо ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів вказує, що відсутні будь-які інші відомості про наявність наміру у ОСОБА_6 знищувати, приховувати або спотворювати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, кримінальне провадження розслідується вже понад рік, сторона обвинувачення могла та фактично зібрала всі документи та докази, які вважала за необхідне, що виключає наявність вказаного ризику. Щодо ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних та інших учасників кримінального провадження зазначає, що наявність такого ризику не підтверджена належними, допустимими та достатніми доказами, вказаний ризик може бути забезпечений покладенням на підозрюваного додаткових обов`язків. Щодо ризику продовження вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень сторона захисту звертає увагу, що під час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу в ухвалі відсутні будь-які інші відомості про наявність наміру у ОСОБА_6 вчиняти такі, не існує жодного вироку, яким останній був притягнутий до кримінальної відповідальності. Вважає, що тривале перебування особи на керівній посаді свідчить про його порядність, професіоналізм, високий рівень трудової компетенції. Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином вказує, що в ухвалі про обрання запобіжного заходу не зазначено жодної інформації щодо обставин, які свідчать про наявність такого ризику, доказів, які могли б свідчити про наявність вказаного ризику не існує.

При цьому зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується сама по собі не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Просить врахувати те, що підозрюваному 42 роки, з 1 липня 2021 року він знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності (є особою з інвалідністю (3 група). Відповідно до медичної документації ОСОБА_6 страждає на гіпертонічну хворобу II, ступінь 2, ризик 3; гіпертензивне серце; цукровий діабет тип II; стеатозогепатит з явищами внутрішньопечінкового холестазу; хронічний панкреотит, наслідки перенесеного панкреонекрозу, кіста печінки, постнекротична киста підшлункової залози, киста печінки. Вказує, що з наведеного вбачається, що йому необхідно постійно контролювати рівень кров`яного тиску, слідкувати за харчуванням, обмежувати споживання солі та жирів, щоб уникнути загострень хвороб. Вказує, що перебування під вартою для ОСОБА_6 з такими захворюваннями є особливо шкідливим через обмеження доступу до належного медичного догляду та необхідних ліків, та можуть призвести до погіршення стану його здоров`я. Також 25 квітня 2024 року ОСОБА_6 внаслідок травми отримав закриту хребтову травму (перелом поперечних трьох відростків хребців), після чого у нього зберігаються серйозні наслідки, що істотно впливають на якість життя та існує ймовірність появи ускладнень, під час перебування під вартою з таким діагнозом стан підозрюваного значно погіршується. Окрім того просить врахувати, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та реєстрації, разом зі своєю дружиною зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проте наразі не проживає за цією адресою, протягом останнього часу проживає на два міста: за адресою АДРЕСА_4 , у зв`язку з ведення бізнесу у місті Запоріжжя, та у місті Вінниця на орендованій дружиною квартирі, куди його родина переїхала через постійні обстріли міста Запоріжжя. Проживає разом з дружиною ОСОБА_7 , яка перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною, сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позитивно характеризується за місцем проживання. Вказує, що відсутність ОСОБА_6 ставить його дружину з двома малолітніми дітьми в складні життєві умови фінансового та побутового характеру. Також до 13 червня 2017 року ОСОБА_6 був військовослужбовцем, загальна вислуга якого у Збройних Силах на день звільнення складала 16 років, має звання підполковник запасу, з 6 грудня 2022 року ОСОБА_6 є директором ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» та з 7 лютого 2024 року є директором ТОВ «ДЕКА-СЕРВІС». Відповідно до характеристики, наданої на колишнього військовослужбовця НОМЕР_2 Головного військового представництва Міністерства оборони України підполковника запасу ОСОБА_6 та професійної характеристики наданої заступником директора з зовнішньої кооперації ТОВ «Дека-Сервіс» зарекомендував себе позитивно. Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 був нагороджений: 1 грудня 2015 року медаллю «15 років сумлінної служби»; 12 жовтня 2021 року пам`ятним нагрудним знаком командувача Повітряних Сил Збройних Сил України «За сприяння Повітряним силам ЗС України»; 16 листопада 2022 року відзнакою МО України медаллю «За сприяння Збройним Силам України»; 21 січня 2023 року почесним нагрудним знаком Головнокомандувача Збройних Сил України «За сприяння війську»; 23 жовтня 2023 року подякою головнокомандувача Збройних Сил України за активну громадську позицію, патріотизм та допомогу Збройним Силам України, що наближує перемогу над ворогом; грудень 2012 грамотою начальника 3894 військового представництва Міністерства оборони; 18 грудня 2015 року грамотою начальника 621 Головного військово представництва Міністерства оборони України; 30 листопада 2016 року почесною грамотою Запорізької обласної ради; 2016 року подякою міністра оборони України; грамотою начальника НОМЕР_2 Головного військово представництва Міністерства оборони України за високі показники у службовій діяльності; грамотою начальника 3894 військового представництва Міністерства оборони за високі показники у службовій діяльності. Вказує, що майновий стан ОСОБА_6 є середнім, заробітна плата за період часу з березня 2024 року по лютий 2025 року: у ТОВ «ДЕКА-СЕРВІС» становить 1900027,8 грн; у ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» становить 15061,93 грн., на його утриманні перебуває дружина та двоє малолітніх дітей, родина підозрюваного несе додаткові витрати, пов`язані з орендою квартири у місті Вінниці та витратами на його проживання у Запоріжжі. У підозрюваного відсутні судимості, до кримінальної відповідальності не притягувався, запобіжний захід застосовується вперше, повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень не існує. Також вказує, що сторона захисту вважає, що твердження про завдання шкоди державному бюджету України не є обґрунтованим.

Щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу вважає, що слідчий суддя не врахував, що в клопотанні про обрання запобіжного заходу не наведено достатніх та переконливих аргументів, а також не додано жодного доказу, які б засвідчували неможливість застосування до ОСОБА_6 будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання ним, покладених процесуальних обов`язків. Вказує, що з огляду на вказані положення законодавства та фактичні обставини справи до підозрюваного можливо застосувати більш м`який, альтернативний запобіжний захід.

Також стверджує, що підозрюваному було визначено завідомо непомірний розмір застави. Сторона обвинувачення обґрунтовувала виключність випадку тим, що подія набула значного суспільного резонансу, а в той же час слідча суддя з вказаним не погодилася, фактично слідчою суддею було обрано заставу у розмір, що перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не зазначаючи виключність такого випадку.

У зв`язку з наведеним просить подане клопотання задовольнити.

В судовому засіданні 6 травня 2025 року захисник ОСОБА_4 , який брав участь у такому в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, подане клопотання підтримав з мотивів, викладених у такому, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу також підтримала, вважає заявлену підозру необґрунтованою та що відсутні ризики для продовження застосування до підозрюваного найтяжчого запобіжного заходу, а також що визначений розмір застави є необґрунтованим.

Підозрюваний ОСОБА_6 , участь якого в судовому засіданні було забезпечено в режимі відеоконференції з Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19», підтримав позицію захисників, вказав, що протиправних діянь не вчиняв, зобов`язання по договору виконав належно в повному обсязі.

Прокурор відносно задоволення клопотання заперечила. Вказала, що на її думку ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу до підозрюваного не змінились, підозра є обґрунтованою, а тому просила відмовити в задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання захисника, матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

В судовому засіданні встановлено, що Перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000391 від 26 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425, ч. 5 ст. 191 КК України.

28 березня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ч. 5 ст. 191 КК України, та роз`яснено процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Ухвалою слідчої судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 березня 2025 року у справі №463/2959/25, провадження №1-кс/463/3080/25, в рамках вказаного кримінального провадження обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів з 28 березня 2025 року 20 год. 34 хв. до 26 травня 2025 року включно; визначено підозрюваному заставу - 10090 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30512160 (тридцять мільйонів п`ятсот дванадцять тисяч сто шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо); у разі внесення застави покладено на підозрюваного ряд обов`язків.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема свою ухвалу слідча суддя мотивувала тим, що при розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вона дійшла висновку, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_6 (сукупність наявних на даний час доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України), про що свідчать, зокрема: матеріали 1 оперативного відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові; протоколи допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; висновок аудиту, судової економічної експертизи, експертизи щодо якості меду; акт службового розслідування; протоколи випробувань щодо якості меду; інші матеріалами кримінального провадження №0000391 від 26 березня 2024 року.

Згідно з п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так ризиками, які дали підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідча суддя вважала те, що: 1) підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. При цьому, слідча суддя погодилась з доводами клопотання про те, що підозрюваний має можливості для переховування від органу досудового розслідування, у тому числі з використанням можливості для перетину державного кордону за зазначених у клопотанні обставин, до чого його може спонукати, зокрема, встановлена кримінальним законом відповідальність за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину, такий висновок слідчого судді узгоджується з вимогами ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду»; 2) знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що обґрунтовується тим, що на даний час у рамках кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи); 3) слідча суддя також дійшла висновку і про існування ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до норм кримінального процесуального права, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків; 4) перешкоджати іншим чином, зокрема шляхом узгодження показань; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності та особистого збагачення.

Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України слідча суддя враховала, що ОСОБА_6 працездатний, непохилого віку, захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, має на утриманні двох малолітніх дітей, однак дійшла до висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та виконання ним обов`язків, передбачених ст. 177 КПК України, та вважала, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим у судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України. Слідча суддя зазначила, що не відхиляє доводів на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальним ризикам.

При визначенні розміру застави вказала, що враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість правопорушення, в яких підозрюється ОСОБА_6 , його сімейний та майновий стан, беручи до уваги суспільну резонансність та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке вчинено у воєнний час відносно військовослужбовців, вважає за необхідне визначити заставу в сумі 10090 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3512160 гривень, яка буде необхідною для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 9 квітня 2025 року апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_13 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 березня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_14 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів - до 26 травня 2025 року включно, з визначенням застави - 10090 (десять тисяч дев`яносто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30512160 (тридцять мільйонів п`ятсот дванадцять тисяч сто шістдесят) гривень, із покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 194 КПК України - без зміни.

Зі змісту даної ухвали вбачається, що в апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 покликався на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, внаслідок неповноти судового розгляду та невідповідністю висновкам викладених в ухвалі фактичним обставинам справи та за відсутності доказів. Вважав, що повідомлення про підозру, що вручене ОСОБА_6 , є необґрунтованим, та належним чином не досліджено слідчим суддею, внаслідок чого застосовано підозрюваному найбільш суворий запобіжний захід, без дотримання положень ч. 2 ст. 177 КПК України. Зазначав, що взаємовідносини, що склалися між ТОВ «ПАКО СЕРВІС 2022» та Військовою частиною НОМЕР_1 , на підставі виконання договору №17 від 7 березня 2023 року є цивільно-правовими, проте, сторона обвинувачення помилково намагається звичайну комерційну діяльність кваліфікувати відповідно до КК України. Стверджував, що директору ТОВ «ПАКО СЕРВІС 2022» ОСОБА_6 , мед, за договором, поставляли виробники меду та такий проходив лабораторні випробування на відповідність ДСТУ 4497:2005 у Запоріжській регіональній державній лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів. Акцентував увагу на те, що ТОВ «ПАКО СЕРВІС 2022» поставило мед військовій частині НОМЕР_1 у повному обсязі та належної якості відповідно до умов договору, будь яких претензій заявлено не було. Апелянт також стверджував, що матеріали кримінального провадження не підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України. Крім цього, зазначав, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків зазначених у клопотанні, а сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Адвокат ОСОБА_4 звертав увагу на вік та стан здоров`я підозрюваного, зокрема те, що останній має істотні проблеми із здоров`ям, відтак, перебування під вартою обмежує йому доступ до медичного догляду та необхідних ліків; міцність соціальних зв`язків, а саме те, що у підозрюваного на його утриманні перебуває дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та двоє малолітніх дітей; наявність постійного місця роботи; позитивну характеристику з місця роботи; майновий стан підозрюваного. Поряд з цим, апелянт вважав, що застава у розмірі 30512160 гривень, є непомірною та фактично робить запобіжний захід безальтернативним.

При цьому відхиляючи такі доводи, колегія суддів вказала, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою з визначенням розміру застави, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України. Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановила, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину; ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КК України, прийшла до вірного висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що унеможливлює застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначили, що покликання апелянтів на стан здоров`я підозрюваного, позитивну характеристику, а також те, що на утриманні підозрюваного ОСОБА_6 дружина та двоє малолітніх дітей, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім цього зауважили, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Відтак, на думку колегії суддів, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті, на які покликаються адвокати в апеляційних скаргах, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення, та колегія суддів вважала, що доводи адвоката ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_13 про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме: особистого зобов`язання, є непереконливими.

Що стосується доводів апелянтів щодо несправедливого розміру застави, то такі колегія суддів вважала необґрунтованими, оскільки ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Колегія суддів вважала, що слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , його сімейний та майновий стан, беручи до уваги суспільну резонансність та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке вчинено у воєнний час відносно військовослужбовців, прийшла до вірного переконання про визначення розміру застави, в сумі 10090 (десять тисяч дев`яносто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30512160 гривень, яка буде необхідною для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відтак з наведеного вище вбачається, що обставини, на які посилається сторона захисту в клопотанні про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , вже були предметом дослідження під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді про обрання вказаного запобіжного заходу, будь-яких нових обставин, в тому числі щодо стану здоров`я підозрюваного, який потребує отримання медичної допомоги та така не можу бути належним чином надана під час застосування запобіжного заходу тримання під вартою, оцінку яким ще не було надано, та які могли б бути підставою для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу, в клопотанні не наведено, встановлені щодо підозрюваного ризики, що були підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави понад максимальний розмір, передбачений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, на даний час не змінились, відтак відсутні підстави для зміни такого, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 201, 372, 375, 309 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1