УХВАЛА

про накладення арешту

08 травня 2025 рокуСправа № 495/3255/25
Номер провадження 1-кс/495/956/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И Л А:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 07.05.2025 надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627, від 05 травня 2025 року, за ознаками ч.4 ст.185 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні

03 травня 2025 року приблизно о 22 годині 15 хвилин невстановлена особа перебуваючи в приміщенні будинку культури, котрий розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу з кишені жакету таємно викрала мобільний телефон Realme RMX3834, чим спричинила ОСОБА_5 майнову шкоду.

Під час проведення досудового розслідування, 06 травня 2025 року громадянкою ОСОБА_6 , добровільно письмовою заявою, було видано для мобільний телефон Realme Note 50, та в подальшому здійснено його огляд, при котрому встановлено збіг міжнародних ідентифікаторів мобільного устаткування що оглядалось, а саме імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , та s|n0N14625I24106121, з наявними у органу досудового розслідування даними ідентифікаторів викраденого мобільного телефону неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , з урахуванням чого мобільний телефон проведеним оглядом було вилучено з попереднім упакуванням в полімерний спецпакет ICR0235668.

Враховуючи вищевикладене, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в забезпеченні кримінального провадження шляхом арешту вилученого для створення збереженості тих об`єктів які на думку органу слідства мають статус речового доказу, й збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню.

Позиції сторін та явка учасників

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 не з`явилися, просили клопотання розглядати за їх відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, повідомлялася шляхом направлення смс-повістки, заяв про відкладення не надсилала.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Мотивація суду

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0000627 від 05.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.123 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до ч.2 ст.170КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2ст.167 КПК України.

Частиною другою ст.167 КПК України встановлюється, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

З матеріалів клопотання встановлено, що03 травня 2025 року приблизно о 22 годині 15 хвилин невстановлена особа перебуваючи в приміщенні будинку культури, котрий розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу з кишені жакету таємно викрала мобільний телефон Realme RMX3834, чим спричинила ОСОБА_5 майнову шкоду.

Під час проведення досудового розслідування, 06 травня 2025 року громадянкою ОСОБА_6 , добровільно письмовою заявою, було видано для мобільний телефон Realme Note 50, та в подальшому здійснено його огляд, при котрому встановлено збіг міжнародних ідентифікаторів мобільного устаткування що оглядалось, а саме імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , та s|n0N14625I24106121, з наявними у органу досудового розслідування даними ідентифікаторів викраденого мобільного телефону неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , з урахуванням чого мобільний телефон проведеним оглядом було вилучено з попереднім упакуванням в полімерний спецпакет ICR0235668.

Постановою слідчого зазначене майно на підставі положень ст.ст. 98, 99, 110 КПК України визнане речовим доказом, долучено до матеріалів кримінального провадження №0000627.

В обґрунтування накладення арешту на вказане майно слідчий зазначив, що воно має доказове значення у даному кримінальному провадженні, а також є достатні підстави вважати, що у разі повернення тимчасово вилученого майна (речових доказів) його володільцю, останній будучи заінтересованими в кінцевому рішенні по справі, знищить, змінить, спотворить або сховає їх в іншому місці,.

На виконання ч.1ст.171КПК України слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою збереження тих об`єктів, які мають статус речового доказу, збереження яких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності.

Слідчим суддею зазначається, що накладення арешту на зазначені вище речі вважається за необхідним з метою збереження речових доказів (позбавлення права власника можливості розпоряджання та користування даним майном до проведення судових експертиз).

Відповідно до ст.84КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Щодо задоволення клопотання слідчого в частині визначення місця зберігання речового доказу, слідчий суддя звертає увагу, що положення КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність.

Виходячи з наведеного, вирішення питання про визначення місця зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахування норм законодавства.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане вище майно з метою збереження речових доказів, на підставі чого клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон Realme Note 50, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , та s|n0N14625I24106121.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7