Справа № 953/4129/25
н/п 1-кс/953/4454/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2025 р. Слідча суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження № 0000244 від 06.03.2025, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, розлученого, військовозобов*язаного, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, -

Встановив:

Слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження № 0000244 від 06.03.2025, звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов*язання відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що СУ ГУНП в Харківській області за процесуального керівництва Харківської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000244 від 06.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.03.2025 ОСОБА_7 зателефонувала ОСОБА_4 з метою консультації щодо отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «С».

У ході вказаної телефонної розмови у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, реалізуючи який останній повідомив ОСОБА_7 , що для отримання права керування транспортними засобами категорії «С» їй необхідно сплатити йому 7000 грн. за фіктивне навчання в автошколі без проходження навчального процесу, 500 грн. за отримання медичної довідки та грошові кошти за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме працівниками РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, щодо успішного складання практичного іспиту для отримання права керування транспортними засобами категорії «С».

06.03.2025 в мессенджері «Viber» ОСОБА_4 написав ОСОБА_7 , що їй необхідно надіслати на картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 7500 грн. за фіктивне навчання в автошколі без проходження навчального процесу для подальшого його допуску до практичного іспиту.

Головний сервісний центр МВС (далі - ГСЦ МВС) підпорядковується Міністерству внутрішніх справ України та є міжрегіональним територіальним органом з надання сервісних послуг МВС.

ГСЦ МВС є головним органом у системі територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ. Регіональні сервісні центри ГСЦ МВС входять до його структури.

Згідно п. 5-1 Постанови КМУ № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» централізоване оформлення, персоналізація, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки.

Співробітники РСЦ ГСЦ МВС, які уповноважені на видачу посвідчень водія, є державними службовцями та визначені у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Отже, відповідно до примітки до ст. 369-2 КК України, працівники територіального сервісного центру МВС під час оформлення та видачі посвідчення водія є особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

23.04.2025 ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що навчання завершено та остання може бути допущена до практичного іспиту і їм необхідно зустрітись для передачі фотокартки яка буде в медичній довідці і для того, щоб оговорити всі деталі.

У подальшому 24.04.2025 близько 11.20 годин, знаходячись по вулиці Полтавський шлях в місті Харкові, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що для успішного складання практичного іспиту та отримання права керування транспортними засобами категорії «С» необхідні грошові кошти загальною сумою 11000 грн. з яких близько 1000 грн. - для оплати адміністративних платежів, 2000 грн. - оренди автомобіля та 8000 грн. в якості винагороди за допомогу в успішному складанні іспиту для отримання права керування транспортними засобами категорії «С», тобто за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, працівників РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях.

07.05.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу приміщення ТСЦ № 6341 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, з метою незаконного особистого збагачення, одержав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 8000 грн. в якості визначеної ним неправомірної вигоди за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

У подальшому, 23.05.2025 ОСОБА_7 успішно склала практичний іспит для отримання права керування транспортними засобами категорії «С» та одержала відповідне посвідчення водія.

27.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.369-2 КК України, тобто одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Вказує, що у ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, продовження вчинення правопорушень, підозра обґрунтована, а тому просить визначити запобіжний захід.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив про його задовольнити.

Підозрюваний та захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази встановив, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000244 від 06.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.369-2 КК України.

27.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст.369-2 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.369-2 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, як окремо, так і усіма у сукупності, а саме:

- показами свідка ОСОБА_7 від 07.03.2025, від 24.04.2025, від 09.05.2025, 26.05.2025;

- фактичними даними, які містяться в протоколі контролю за вчиненням злочину від 08.05.2025;

- фактичними даними, які містяться в протоколі заздалегідь ідентифікованих засобів від 07.05.2025;

- протоколом обшуку від 23.05.2025;

- фактичними даними, які містяться в протоколах за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: аудіо-, відео контроль особи від 26.05.2025 №1485 та 1483.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.369-2 КК України за викладених у клопотанні обставин.

А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Обґрунтованих даних з боку сторони захисту на спростування зазначеного під час розгляду даного клопотання не надано.

Слідчий суддя станом на теперішній час враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які є підтвердженими та не спростованими захистом.

Слідчий суддя враховує всі дані по особі підозрюваного, що раніше не судимий, розлучений, не працює офіційно, проживає в м. Харкові.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обрання запобіжного заходу має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Запобіжний захід може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, з урахуванням характеру та тяжкості правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, для забезпечення підозрюваною виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких підстав, та з врахуванням того, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства у період воєнного часу, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати запобіжний захід підозрюваному саме у вигляді особистого зобов*язання в межах поданого клопотання та повноважень слідчого судді з даного питання, і саме цей запобіжний захід є найбільш сприятливий, з врахуванням всіх обставин справи та забезпечений не порушувати інтереси як держави, так і учасників справи.

Таким чином, спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість обрання запобіжного заходу, який заявлений у клопотанні в межах повноважень слідчого судді та в строк досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

Постановив:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання, до 27.07.2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

- не відлучатися з населеного пункту в якому мешкає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити строк дії ухвали до 27.07.2025 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1