У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ТОВ «Тлакар» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 квітня 2025 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001016.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання

про арешт ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 квітня 2025 року клопотання прокурора задоволено, накладено арешт на вилучене, в ході проведеного 17.04.2025 р. обшуку транспортного засобу «AUDI E-TRON» на транзитних державних номерних знаках НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , майно, а саме:

- мобільний телефон іРhone 12 mini, imei1: НОМЕР_3 imei2: НОМЕР_4 з сім-картою НОМЕР_5 , який поміщено до спец. пакету PSP1350730;

- мобільний телефон Хіаоmi Mi 807E8A, imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 з сім-картою НОМЕР_8 , який поміщено до спец. пакету PSP1350731;

- мобільний телефон S-TELL S107, imei1: НОМЕР_9 , imei2: НОМЕР_10 з сім-картою з маркуванням НОМЕР_11 , з сім-картою з маркуванням НОМЕР_12 , який поміщено до спец. пакету PSP1350732;

- банківську картку Монобанк без номеру, банківську картку «Sense» № НОМЕР_13 , пластикові картки під сім-карту «Київстар» - НОМЕР_8 , сім-картку «Lifecell» - НОМЕР_14 , пластикову карту під сім-карту «YEZZZ» - НОМЕР_15 , посвідчення комітету по боротьбі з корупцією № НОМЕР_16 на ім`я ОСОБА_7 , які поміщено до спец. пакету PSP4296850;

- ноутбук чорного кольору DELL, поміщено до спец. пакету PSP429685;

- ноутбук ASUS, поміщено до спец. пакету PSP4296852;

- експрес-тест iDT 9000T, поміщено до спец. пакету WAR1158674;

- експрес-тест LOT:9023224АТ поміщено до спец. пакету WAR1158675;

- експрес-тест з пігулки поміщено до спец. пакету CRI4206715;

- пігулки у кількості 28 шт. поміщено до спец. пакету CRI1220733;

- експрес-тест речовини жовтого кольору поміщено до спец. пакету CRI1206714;

- речовину жовтого кольору поміщено до спец. пакету SUD1121106.

- транспортний засіб «AUDI E-TRON» на транзитних державних номерних знаках НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , шляхом заборони користування, розпоряджання та його відчуження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу, та постановити нову, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «AUDI E-TRON» на транзитних державних номерних знаках НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що про існування ухвали ТОВ «ТКАЛАР» стало відомо лише 26.05.2025 р. при спробі реалізувати автомобіль у межах господарської діяльності.

На обґрунтування апеляційної скарги представник зазначає, що арешт транспортного засобу є безпідставним та необґрунтованим, слідчий суддя не забезпечив участі власника майна при розгляді клопотання про арешт, що позбавило ТОВ «ТКАЛАР» можливості реалізувати своє право на захист. За відсутності будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні, компанія вважає незаконним втручання у право власності.

У скарзі представник наголошує, що прокурор і слідчий не довели того, що транспортний засіб необхідний для забезпечення мети кримінального провадження, зокрема збереження речових доказів. Після проведення 17.04.2025 р. обшуку, під час якого оглянуто і вилучено транспортний засіб, слідчий мав достатньо можливостей зафіксувати можливі сліди злочину. Жодних слідчих дій з автомобілем після вилучення не проводилося.

Крім того, представник вказує, що слідчим суддею не встановлено, які саме докази зберігає вилучене майно, чим обґрунтовується арешт. Не наведено доказів наявності ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, задля запобігання яким мав би застосовуватись арешт. Водночас, слідчий суддя не врахував наслідки накладення арешту для власника майна, який не має жодного стосунку до кримінального правопорушення та не є суб`єктом провадження.

Також представник акцентує увагу на порушенні принципів верховенства права, недоторканності права власності та наявності дисбалансу між завданнями кримінального провадження й правами законного власника майна. Арешт автомобіля, що зберігається під відкритим небом, створює ризики для його збереження, у той час як документальні сліди вже зафіксовані в межах обшуку. У зв`язку з цим, арешт є неефективним засобом досягнення цілей слідства, а обмеження права власності непропорційним.

Ухвала суду, на думку представника, постановлена без повного дослідження обставин і з істотним порушенням норм КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 28.11.2024 р. до СУ ГУНП в Миколаївській області надійшла заява директора ТОВ «НИКАГРОТРАНС» () ОСОБА_8 про заволодіння невстановленими особами шахрайським шляхом, під виглядом надання послуг з перевезення, вантажем сої загальною вагою 131 тонна 160 кг, чим спричинено майнової шкоди в особливо великих розмірах.

Також встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення можливо причетний ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та користується автомобілем марки «AUDI E-TRON» на транзитних державних номерних знаках НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

17.04.2025 р. проведений обшук транспортного засобу «AUDI E-TRON» на транзитних державних номерних знаках НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , під час якого виявлено та вилучено мобільні телефони, ноутбуки, експрес тести, транспортний засіб та інше майно.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області від 17.04.2025 р. вказане майно та речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

22.04.2025 р. прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вказане майно. Клопотання мотивоване тим, що вказане майно та речі, є знаряддям кримінального правопорушення, зберегли сліди вчинення кримінального правопорушення, на них може зберігатися інформація щодо злочинної діяльності, з метою забезпечення завдань кримінального провадження, з метою недопущення зникнення, втрати або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Зважаючи на те, що вилучене майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, доведення прокурором, що майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для арешту вказаного майна для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого або прокурора та відповідати вимогам закону.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

В ст. 24 КПК України гарантується кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За положеннями ч. 1 ст. 395 КПК України, ухвали слідчого судді підлягають оскарженню.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з вимогами п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому. Коло осіб, які вправі оскаржити зазначене судове рішення статтею 309 КПК України прямо не визначене.

Разом з тим, відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України, апеляційну скаргу можуть подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч. 7 ст. 173 КПК України передбачено, що оскаржити судове рішення щодо арешту майна мають право і треті особи.

У Постанові Верховного Суду від 06.03.2019 р. у справі № 203/3636/15-к, зазначено про те, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно, яка подана особою, яка вважає себе власником такого майна, підлягає поверненню заявнику, якщо він не довів та не обґрунтував наявності у нього права власності на арештоване майно.

В об`єктивному розумінні власником майна є особа, яка має право володіти, користуватись та розпоряджатись відповідним майном.

Судове рішення про арешт майна стосується прав, свобод та інтересів тієї особи, яка має сукупність прав, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням цього майна, а тому власник майна відноситься до кола інших, третіх осіб, які маються право на оскарження рішення слідчого судді про накладення арешту на майно.

В даному випадку, з клопотанням про скасування арешту на майно, зокрема транспортного засобу «AUDI E-TRON» на транзитних державних номерних знаках НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , звернувся представник ТОВ «Тлакар» ОСОБА_5 , яким, до апеляційної скарги не надано доказів на підтвердження його права власності (володіння, користування, розпорядження) на арештоване майно транспортний засіб.

До апеляційної скарги, представником ОСОБА_5 долучено копію митної декларації про ввезення автомобіля «AUDI E-TRON» з Європи (Словаччини) в Україну, однак митна декларація сама по собі не підтверджує наявність у особи права власності на відповідний автомобіль.

Згідно з чинним законодавством, право власності на транспортний засіб в Україні вважається підтвердженим лише після його державної реєстрації в сервісному центрі МВС та отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Інші документи, зокрема митна декларація, інвойс чи договір купівлі-продажу, є лише підставами для подальшої реєстрації, однак не є підтвердженням набуття права власності.

Відповідно правових позицій викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду справа № 683/2694/16-ц від 30.10.2019 р. право власності на транспортний засіб виникає з моменту його державної реєстрації, а не з моменту передачі автомобіля за договором купівлі-продажу.

Отже, у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, що підтверджують право ТОВ «Тлакар» на володіння, користування чи розпорядження транспортним засобом, який є предметом арешту.

У зв`язку з цим, відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_5 та скасування арешту автомобіля «AUDI E-TRON» на транзитних державних номерних знаках НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 квітня 2025 року про арешт вилученого в ході проведеного 17.04.2025 р. обшуку транспортного засобу «AUDI E-TRON» на транзитних державних номерних знаках НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , майна залишити без змін, апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3