Справа 174/908/25
п/с 1-кс/174/236/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Вільногірськ

Слідчий суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області

ОСОБА_1 , за участю: секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000156 від 03.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, з професійно-технічною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової служби за контрактом, в посаді стрільця 2 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 2 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше судимого, останні раз:

- 12.12.2003 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі, від призначеного покарання звільнений з випробуванням, іспитовий строк 2 роки;

- 23.12.2005 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 103, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 14.08.2012 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до 2 років, від призначеного покарання звільнений з випробуванням, іспитовий строк 2 роки;

- 23.05.2013 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяць позбавлення волі. 10.03.2016 звільнений з Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області у зв'язку з відбуттям строку покарання;

- 30.01.2017 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 72 КК України до 4 років позбавлення волі; 02.08.2019 звільнений з Дніпропетровської виправної колонії у зв'язку з відбуттям строку покарання;

- 21.11.2019 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 19.02.2020 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців. 12.03.2020 звільнений з Солонянської виправної колонії у зв'язку з відбуттям строку покарання;

- 13.02.2024 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 13.12.2024 умовно-достроково звільнений з Темнівської виправної колонії Харківської області, ухвала суду від 05.12.2024, на підставі ст. 81-1 КК України, для проходження військової служби за контрактом

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором

Правобережної окружної Прокуратури міста Дніпра.

Клопотання обґрунтовано тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що ОСОБА_5 , тобто в умовах воєнного стану, знаходився на території садового товариства «Металург» в м. Вільногірськ Кам'янського району Дніпропетровської області, де побачив не зачинені вхідні двері дачного будинку, розташованого на садовій ділянці № 3 вказаного садового товариства в результаті чого в останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, яке належить ОСОБА_6 .

В той же день, тобто 17.06.2025, близько 13:10 год., продовжуючи знаходитись біля території садової ділянки АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, за допомогою фізичної сили подолав перешкоду у вигляді металевого паркану, яким огороджена ділянка домоволодіння, а саме переліз через паркан, після чого, через не зачинені таємно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на власну користь, вчинив крадіжку майна, належного ОСОБА_6 , а саме: електричного центробіжного водяного поверхневого насосу марки «Sprut» моделі «JSP 355А», вартістю 3 784,91 грн., двох пластикових котушок з електричними подовжувачами довжиною 30 метрів кожна, марки «Леміра» моделі «У16-01 ПВС 2х2,5», вартістю 1 911, 17 грн., за одну штуку, загальною вартістю 3 822,34грн., які склав до двох мішків білого кольору, які знаходились поруч та які для потерпілого матеріальної цінності не становить, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 7 607,25грн.

26.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Оскільки, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків просять застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, вважаючи його законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Прокурор та слідчий зазначили, що існують ризики того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може вчинити інші кримінальні правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків. Прокурор пояснив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, вказаним у клопотанні. Просять не визначати розмір застави.

ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про тримання під вартою заперечував, оскільки має намір продовжити службу в лавах ЗСУ, його дружина потребує допомоги у зв`язку зі станом її здоров`я. Ризиків, які вказані у клопотанні немає. Свідків знає, оскільки були сусідами.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, заслухавши учасників судового розгляду, доходжу наступного висновку.

Так, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, гарантовано основоположне право на свободу та особисту недоторканність, яке є найважливішим у демократичному суспільстві й кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції, перелік яких є вичерпним.

Згідно пункту 1 (с) статті 5 Конвенції, особу може бути позбавлено свободи у разі, якщо законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 6 та 8 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається. Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України. Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2025 до ЄРДР внесені відомості за № 0000156 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

26.08.2025 ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра, оголошена ОСОБА_5 органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України є обґрунтованою,підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколами допиту потерпілого та свідків, протоколом огляду, висновком експерта та іншими матеріалами.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Щодо стану здоров`я дружини ОСОБА_5 , то в судовому засіданні не надано відповідних доказів, що могли б впливає на вирішення питання щодо застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також твердження підозрюваного про наявність міцних соціальних зв`язків, не є підставою для відмови в задоволенні клопотання, оскільки ці ж обставини існували до і на момент вчинення інкримінованого правопорушення та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

Суд також зазначає про актуальність ризику впливу ОСОБА_5 на свідків по кримінальному провадженню з якими підозрюваний знайомий, оскільки загальний порядок, встановлений КПК України, передбачає процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, спочатку на стадії досудового розслідування шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України (у виключних випадках). Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Відтак, ризик впливу на свідків існує на етапі досудового розслідування при зібранні доказів.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний з моменту самовільного залишення військової частини не працює, джерел доходу не має, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, тяжких, в тому числі корисливих злочинів.

Прокурором в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено і маються достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, перехов уватися від органів досудового розслідування та суду і для запобігання вказаним ризикам, застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не достатньо, тому відносно ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 днів, тобто до 24.10.2025 в межах строку досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та відповідає вимогам ст. 197 КПК України.

Слідчий суддя бере до уваги положення ст.ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, його специфіку та фактичні обставини кримінального провадження, негативні наслідки для суспільства та держави від кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, його майновий і сімейний стан, і визначає розмір застави в тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень, який, на переконання слідчого судді, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків. Підстав передбачених ст. 183 КПК України за яких слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні під час розгляду клопотання не встановлено, а посилання на тяжкий майновий стан підозрюваного та інші обставини наведені у клопотанні, як на підставу не визначення розміру застави, слідчий суддя не приймає до уваги.

У разі внесення застави на підозрюваного слід покласти обов'язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Кам'янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк на 59 днів, тобто до 24 жовтня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 90 840,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою юридичною чи фізичною особою (заставодавцем) на користь держави.

Підозрюваний та заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, в разі внесення застави з дня її внесення до 24 жовтня 2025 року включно.

В разі внесення застави з моменту звільнення з-під варти, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти в зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання заставодавцем, а також ним покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Строк дії ухвали - до 24 жовтня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1