Справа № 204/6522/25
Провадження № 1-кп/204/906/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2025 за № 0000641, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове Донецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого на посаді прасувальника ТОВ «Техпоставки», одруженого, на утриманні нікого не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці, спосіб та час, але не пізніше 22 травня 2025 року, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи у порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-ХІІ від 17 червня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи, аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662 від 21 серпня 1998 року, знайшов промислово виготовлений, споряджений вибуховою речовиною корпус оборонної ручної осколкової гранати Ф-1 та промислово виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, які почав зберігати та носити без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та бойових припасів, ОСОБА_5 , не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання, помістив знайдені, тим самим придбані ним промислово виготовлений, споряджений вибуховою речовиною корпус оборонної ручної осколкової гранати Ф-1 та промислово виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ у власний наплічник чорного кольору, та почав зберігати їх при собі.

У подальшому, 22 травня 2025 року, у період часу з 22 год. 22 хв. до 22 го. 37 хв. рухаючись повз будинок №19 по вулиці Канатна у м. Дніпрі, ОСОБА_5 був зупинений працівниками патрульної поліції з метою перевірки документів, що посвідчують особу, на підставі статті 32 Закону України «Про Національну поліцію», під час якої ОСОБА_5 повідомив про заборонені предмети які має при собі та видав з наплічника чорного кольору промислово виготовлений, споряджений вибуховою речовиною корпус оборонної ручної осколкової гранати Ф-1 та промислово виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, при конструктивному поєднанні в єдину конструкцію уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ із корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, що передбачено їх конструктивними особливостями і призначенням, вони утворюють оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів, яку останній придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у незаконному придбанні, зберіганні, носінні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 якій відповідно до ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між нею, прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 , з додержанням наступних вимог.

Відповідно до зазначеної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України.

Зі змісту угоди вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 визнає свою винуватість у вчиненні злочину в обсязі підозри та висунутого йому обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному ним злочині, не чинив перешкод у проведенні слідчих та процесуальних дій під час проведення досудового розслідування; обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати у ході судового розгляду свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Сторонами угоди, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, офіційно працевлаштований, ураховуючи обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, визначено та узгоджено покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_5 згоден.

Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, положення статей 394, 424, 473-474,476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що права, надані законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджений та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно угоди про визнання винуватості зобов`язання він в змозі реально; свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, носінні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, визнав та пояснив про вчинення ним кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статей 468-469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним правам інтересам або правам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

Прокурор у судовому засіданні, уважаючи, що при укладенні цієї угоди дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просила затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник ОСОБА_4 уважаючи, що при укладенні цієї угоди дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просила затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгоджену між сторонами міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Суд уважає доведеним в судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_5 умисних дій, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні, носінні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, що правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України.

Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання та знижують ступінь вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Також судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працевлаштований, одружений, має постійне місце проживання, отже характеризується стійкістю соціальних зв`язків.

Ураховуючи викладене, оскільки умови, форма і зміст угоди про визнання винуватості між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК, КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження зазначеної угоди.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити міру покарання, узгоджену сторонами угоди.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової вибухово-технічної експертизи за експертною спеціальністю 5.2 «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху» № СЕ-19/104 -25/20993-ВТХ від 06.06.2025 у розмірі 1782, 80 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 471-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 червня 2025 року, укладену між прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19 червня 2025 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази: DVD-R диск з відеозаписом від 22.05.2025 з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової вибухово-технічної експертизи за експертною спеціальністю 5.2 «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху» № СЕ-19/104 -25/20993-ВТХ від 06.06.2025 у розмірі 1782, 80 грн.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1