Справа № 703/3206/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000263 від 2 травня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця п. Локоть Брасовського району Брянської області, РФ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також порушуючи вимоги Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», перебуваючи з 29 травня 2024 року по теперішній час, на превентивних обліках Національної поліції (в базі інтегрованої інформаційно-пошукової системи ОВС України) за категорією «Кривдник», неодноразово в період часу з травня 2024 року по травень 2025 рік, перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_2 , безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне і фізичне насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою спільно проживав і проживає на даний час. Тобто ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння систематично, під час сварок і конфліктів, вчиняв по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дії виражені у формі психологічного і фізичного насильства, які виражалися у вчиненні сварок, висловлюваннях нецензурною лайкою, нанесенні ударів по обличчю і тулубу, погрозах фізичною розправою, штовханині, що призвело до ЇЇ страждань, погіршення якості життя, втрати повноцінного відпочинку та позитивних емоцій, а також до негативних переживань.

Зокрема, 28.05.2024, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 , домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме висловлювався у її бік нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю. Працівниками поліції 28.05.2024 відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.06.2024 у справі № 703/2775/24 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Окрім того, 17.07.2024, близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 , домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме виражався у її бік нецензурною лайкою та намагався завдати їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю. Працівниками поліції відносно нього працівниками поліції 18.07.2024 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.08.2024 у справі № 703/3880/24 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Окрім того, 19.11.2024 ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем спільного проживання по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 , домашнє насильство, а саме висловлювався у її бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим заподіяв шкоди її психічному здоров`ю. Працівниками поліції відносно нього 19.11.2024 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2024

у справі № 703/6266/24 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Окрім того, 15.03.2025 ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем спільного проживання по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , домашнє насильство, а саме висловлювався у її бік нецензурною лайкою та штовхав її, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої. Працівниками поліції відносно нього працівниками поліції 15.03.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.04.2025

у справі № 703/1545/25 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Однак, ОСОБА_6 , не зупиняючись на вчиненому, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності, правильних висновків для себе не зробив та знову, 28 квітня 2025 року, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_2 , вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_5 , під час якої ображав її нецензурною лайкою і образливими словами.

Він же, 03.05.2025, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_2 , вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_5 , під час якої ображав її нецензурною лайкою і образливими словами.

Він же, 07.05.2025 будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_2 , вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_5 , під час якої ображав її нецензурною лайкою і образливими словами.

Згідно висновку експерта № 282 від 13.05.2025 за результатами судово-психологічної експертизи ситуація вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_5 зі сторони

її колишнього чоловіка ОСОБА_6 , є для неї істотно психотравмувальною, внаслідок чого вона має зміни в емоційному стані, індивідуально - психологічних проявах, які перешкоджають соціальному функціонуванню як особистості.

В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе визнав повністю і пояснив, що він тривалий час дійсно поводив себе відносно своєї співмешканки неадекватно та агресивно. Зазвичай це було пов`язано із його появою за місцем проживання в стані алкогольного сп`яніння, коли він намагався з`ясовувати свої стосунки з потерпілою. За указані дії протягом 2024 та 2025 років притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП .

Постанови судів з цього приводу він не оспорював, оскільки встановлені обставини та факти вчинення адміністративних правопорушень мали місце.

Наразі з потерпілою не проживає, про вчинене шкодує та щиро кається, просить надати йому можливість виправитись. Просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 просила суворо не карати ОСОБА_6 , ніяких насильницьких дій з боку обвинуваченого більше не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно обставин справи що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись його допитом та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.

З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаної статті кримінального закону.

Кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII) під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Водночас у п. «b» ст. 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (далі - Стамбульська конвенція), яка ратифікована Україною, визначає домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Як наголошується у Стамбульській конвенції (ст. 2), її положення застосовуються до всіх форм насильства щодо жінок, у тому числі до домашнього насильства, яке зачіпає жінок непропорційно.

Відповідно до ст. 126-1 КК України домашнє насильство - це умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи. Діяння, передбачене ст. 126-1 КК України, є нетяжким злочином (ч. 4 ст. 12 КК України).

Об`єктивну сторону зазначеного кримінального правопорушення складають діяння, що виражаються у умисному систематичному насильстві у формах фізичного, психологічного або економічного насильства. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних наслідків.

Психологічне насильство передбачає насильство над емоціями жертви і включає словесні та невербальні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, а також контроль у репродуктивній сфері (ст. 1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Основним об`єктом злочину є здоров`я і нормальний психологічний стан особи. Додатковим факультативним об`єктом можуть виступати воля, честь і гідність особи, її психічна недоторканність. Оскільки мова йдеться виключно про «про домашнє насильство» то потерпілими можуть бути один з подружжя чи колишнього подружжя або інша особа, з якою винний перебуває або перебував у сімейних або близьких відносинах.

Наслідки, визначені ст. 126-1 КК України, можуть виражатися у фізичних або психологічних стражданнях (змістом яких є біль, муки, тривога, переживання), розладах здоров`я, втраті працездатності, емоційній залежності або погіршенні якості життя потерпілої особи.

Закінченим злочин вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, в результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків.

Систематичність означає постійну повторюваність тотожних чи схожих дій (чи бездіяльності), кожна з яких сама по собі може створювати враження незначної, але в сукупності вони впливають на потерпілу особу надзвичайно негативно, і інтенсивність цього впливу може залежати як від ступеню агресивності кожного окремого діяння, так і від їхньої кількості.

Зміст кількісного критерію систематичності, як ознаки домашнього насильства, ст. 126-1 КК України, передбачає вчинення особою три і більше рази діяння, при цьому в цю сукупність може входити і попереднє притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає повністю доведеними викладені у обвинуваченні відомості про обставини систематичного домашнього насильства та наявність в діяннях обвинуваченого складу інкримінованого злочину.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст.126-1 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Зважаючи на викладене, у суду відсутні сумніви щодо визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та засудження останнього з призначенням покарання у відповідності до зазначених норм кримінального закону.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують покарання, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений за місцем свого проживання характеризувався позитивно, громадський порядок не порушує, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, за допомогою до них не звертався, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання.

ОСОБА_6 перебуває на превентивному обліку Національної поліції за категорією «Кривдник», як особа, яка вчиняє домашнє насильство.

Указані обставини потребують врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним. Також судом враховується позиція потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого зважаючи на зміну відношення останнього, його вибачення та примирення в ході досудового розслідування.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який хоча раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, але неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, враховує обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та відсутність обставин, що пом`якшують покарання, відношення потерпілої у цьому зв`язку, тому вважає за доцільне призначити ОСОБА_6 покарання, визначене санкцією ст. 126-1 України у виді обмеження волі.

При цьому суд вважає можливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки його виправлення можливе без відбування покарання

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

З урахуванням зазначеного, у відповідності до ст. 91-1 КК України, зважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України та перебуває на обліку, як особа, яка вчиняє домашнє насильство, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників.

Суд зазначає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи тяжкість вчиненого та особу ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 369-371,374 КПК України, ст. 65-67, 91-1, ст. 126-1 КК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно п.п.1, 2 ч.1та п. 2 ч.3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п.п.1, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_6 обмежувальний захід:

- заборонити перебувати в місці проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства на строк 2 місяці;

- направити для проходження програми для кривдників на строк 2 місяці.

На вирок можуть бути подані апеляції до Черкаського апеляційного суду через міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1