Справа № 932/6027/22
Провадження № 1-кп/932/1149/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку запобіжного заходу

13 серпня 2025 року колегія суддів Шевченківського районного суду міста Дніпра у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 0000974 від 23.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дружківка Донецької області, освіта середня спеціальна, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, військовослужбовця військової служби за контрактом, стрільця-помічника гранатометника 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 2 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.ст.263 ч.1, ст.15 ч.2, ст.115 ч.2, п.п.1,2,5,7 КК України -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст.ст.263 ч.1, ч.2 ст.15 п.п.1,2,5,7 ст.115 ч.2 КК України. У зв`язку зі спливом строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовженням існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. Обгрунтовуючи доцільність продовження запобіжного заходу, прокурор вказує на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувалися при обранні запобіжного заходу. Посилаючись на обставини та характер висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, особливу тяжкість і суспільну небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, суворість передбаченого законом покарання, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, власної родини, прокурор вважає, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджаючи тим самим здійсненню правосуддя або вдатися до інших неправомірних дій, зокрема, незаконного впливу на свідків та малолітніх потерпілих з метою схиляння їх до показів на користь своєї позиції. Крім цього, посилаючись на характер особливо небезпечного злочину, спосіб його вчинення, схильність до вживання спиртних напоїв, навички ОСОБА_8 , як військовослужбовця, в поводженні з вогнепальною зброєю і бойовими припасами, його доступ до них, в тому числі до не облікованих, під час виконання службових обов`язків, прокурор вказує на суспільну небезпечність обвинуваченого і не виключає можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Вважаючи, що жоден із числа інших більш м`яких запобіжних заходів запобіжних заходів не здатний запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, прокурор просить його клопотання задовольнити.

Вказане клопотання було підтримано в судовому засіданні представником потерпілого ОСОБА_7 .

Обвинувачений і його захисник проти задоволення клопотання заперечували, вважаючи наведені прокурором ризики недоведеними, та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, який, на думку сторони захисту, обвинувачений, як колишній військовослужбовець, міг би відбувати у військовій частині та продовжувати виконання військових обов`язків. Крім цього, аргументував свою позицію невідповідністю вчинених обвинуваченим дій правовій кваліфікації висунутого йому обвинувачення.

Надавши оцінку доводам і аргументам сторін, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. Під ризиком розуміється можливість особи, щодо якої вирішується це питання, вдатися до вчинків, які перешкоджатимуть судовому розгляду або створять загрозу суспільству.

Згідно положень ч. ч.1, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Оцінюючи наявність підстав для продовження обвинуваченому тримання під вартою, колегія суддів виходить з особливостей кримінального провадження, характеру та обставин висунутого обвинувачення, тяжкості інкримінованихук обвинуваченому злочинів, даних про його особу і з врахуванням стадії судового розгляду, який знаходиться на стадії дослідження письмових доказів, вважає приведені прокурором ризики такими, що продовжують існувати, є достатньо суттєвими і дають підстави дійти висновку, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе їм запобігти та не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК.

При цьому суд враховує і сталу практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Наявність справжнього суспільного інтересу у даному кримінальному провадженні, де потерпілими є малолітні особи, є очевидним.

Обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням наявності ризиків не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом не встановлено, а доводи сторони захисту щодо можливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який він міг би відбувати в умовах військової частини, де служив раніше, суд вважає неприйнятними.

Отже, продовження існування ризиків, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою і не надає суду об`єктивних і достатніх підстав для зміни йому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, який, на думку колегії суддів, не зможе запобігти можливим негативним наслідкам.

Доводи сторони захисту про невідповідність правової кваліфікації діям обвинуваченого суд на даному етапі не приймає, так як питання доведеності чи недоведеності вини, правильності чи неправильності правової кваліфікації дій суд на даній стадії не вирішує.

При цьому аргументів сторони захисту щодо тривалості перебування обвинуваченого під вартою суд не відкидає, проте у даному випадку ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі та здійсненні справедливого правосуддя.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331,350 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_8 , обвинуваченому за ст.ст.263 ч.1, 15 ч.2, 115 ч.2, п.п.1, 2, 5, 7 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 днів, по 11 жовтня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Резолютивна частина ухвали проголошена 13 серпня 2025 року, повний текст ухвали оголошено 14 серпня 2025.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3