Справа № 653/1742/17
Провадження № 1-в/191/112/25
У Х В А Л А

іменем України

15 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення покарання відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність з чинним законодавством, в порядку ст.ст. 537-539КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення покарання засудженого відносно ОСОБА_4 у відповідність з чинним законодавством, в порядку ст.ст. 537-539КПК України.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 02.03.2020 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення:

- квітень 2016 року кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України ( сума завданої майнової шкоди становила 1100 гривень 00 копійок), вартість викраденого майна не перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення, не підлягає приведенню у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX до 1 (одного) року позбавлення волі;

- червень 2016 року кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України ( сума завданої майнової шкоди становила 5600 гривень 00 копійок), вартість викраденого майна перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення, не підлягає приведенню у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX ;

- червень 2016 року кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України ( сума завданої майнової шкоди становила 6975гривень 00 копійок), вартість викраденого майна перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення, не підлягає приведенню у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX ;

- листопад 2016 року кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України ( сума завданої майнової шкоди становила 12225 гривень 00 копійок), вартість викраденого майна перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення, не підлягає приведенню у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX ;

- листопад 2016 року кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України ( сума завданої майнової шкоди становила 400 гривень 00 копійок), вартість викраденого майна не перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення, не підлягає приведенню у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX ;

- грудень 2016 року кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України ( сума завданої майнової шкоди становила 2200 гривень 00 копійок), вартість викраденого майна перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення, не підлягає приведенню у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX ;

- 02 лютого 2017 року кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України ( сума завданої майнової шкоди становила 1700 гривень 00 копійок), вартість викраденого майна перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення, не підлягає приведенню у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX.

За ч.2 ст.185 КК України призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Срок покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.

В матеріалах міститься рапорт про затримання 14.11.2023 року ОСОБА_4 .

Відповідно до ухвали Херсонського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 02.03.2020 року щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та звільнити від цього покарання у зв`язку із закінченням строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_4 остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України.

В іншій частині вирок суду щодо ОСОБА_4 залишити без змін.

Відповідно до подання ДУ «Синельниківська ВК 94» початок строку: 14.11.2023 року, кінець строку: 14.11.2026 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно із п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 1378,00 грн. у 2016 році ) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ОСОБА_4 діяння, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання за шахрайство, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за Законом України від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року по вироку Генічеського районного суду Херсонської області від 02.03.2020 р. за ч.2 ст.185 КК України щодо епізода листопада 2016 року (сума майнової шкоди 400 грн).

У зв`язку із зазначеним, заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 02.03.2020 р., покарання, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.185 КК України по епізоду листопада 2016 року (сума майнової шкоди 400 грн), у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що відбуває покарання за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 02.03.2020 р.за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1