Справа № 642/3882/24
Провадження № 1-кс/642/896/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власниці майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000072 від 04.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

18.06.2025 на адресу суду поштою надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 12.06.2025 під час проведення обшуку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:-мобільний телефон Apple iPhone 13 Pro Max, Imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення заборони користування, володіння та розпорядження вказаним майном. Місцем зберігання арештованого майна відповідно до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технології переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», визначити камеру схову речових доказів ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Зброярська, 1.

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, СВ ВП № 2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000072 від 04.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що протягом 2021-2024 р.р. службові особи ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» шляхом обману заволоділи грошовими коштами ІНФОРМАЦІЯ_7 під виглядом зобов`язання постачання на адресу останнього засобів захисту рослин, сільськогосподарських культур тощо на загальну суму 5 577 066, 63 грн., чим спричинили матеріальну шкоду ІНФОРМАЦІЯ_7 у особливо великому розмірі.

Крім того, у грудні 2024 року службові особи ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» шляхом обману заволоділи грошовими коштами ФГ «ІНФОРМАЦІЯ_9» під виглядом зобов`язання постачання на адресу останнього засобів захисту рослин, сільськогосподарських культур тощо на загальну суму 1 906 037,67 грн., чим спричинили матеріальну шкоду ФГ «ІНФОРМАЦІЯ_9» у особливо великому розмірі.

Протягом 2024 р. службові особи ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» шляхом обману заволоділи грошовими коштами ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_8» під виглядом зобов`язання постачання на адресу останнього мінеральних добрив на загальну суму 4 873 749, 81 грн., чим спричинили матеріальну шкоду ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_8» у особливо великому розмірі.

Крім цього, протягом червня -вересня 2023 року службові особи ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» шляхом обману заволоділи мінеральними добривами ПП «Компанія Агротрейд» на загальну суму 6 988 599,74 грн., чим спричинили матеріальну шкоду ПП «Компанія Агротрейд» у особливо великому розмірі

Допитаний за даним фактом у якості потерпілого голова ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 пояснив, що восени 2021 року він звернувся до директора ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» для закупівлі засобів захисту рослин на сезон 2022 року, за умовою передплати для фіксування ціни. ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» на електронну пошту ФГ вислали рахунок на суму 3 417 572, 04 грн., який вони одразу проплатили. В подальшому в 2022 році почалося повномаштабне вторгнення на територію України, і у зв`язку з неможливістю обробітку землі (землі находяться на кордоні з рф) товар від ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» їм не був потрібний. Він підтримував зв`язок з ОСОБА_8 , вона казала, що поверне по можливості гроші або надасть товар, коли він буде їм потрібний. На початку квітня 2024 року він приїхав в офіс ФГ «ІНФОРМАЦІЯ_10» за адресою: м. Харків, вул. Кашуби, 10, і звернувся до ОСОБА_8 з питанням про повернення грошових коштів. ОСОБА_8 сказала, що в неї все гроші в товарі і запропонувала йому насіння соняшника і кукурудзи. Вона сказала, що якщо він сплатить їх за товар, то цими грошима вона буде повертати борг перед ФГ. ОСОБА_7 погодився придбати це насіння, оскільки воно було потрібно ФГ для виробництвом. Окрім того, в нього не було підстав їй не довіряти, оскільки він і його батько знали її давно, і працювали з нею більше 20 років, жодних проблем ніколи не було. Від ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» на електронну пошту надійшов рахунок на насіння на суму 2 127 994, 59 грн., який ФГ одразу оплатило. Після цього ОСОБА_8 стала уникати телефонних дзвінків. В подальшому він зустрів її випадково, і вона сказала, що не бачила його дзвінків, що вона постійно в офісі, і завтра може їй зателефонувати і вона відвантажить йому товар та поверне гроші. Наступного дня вона знову не брала від нього телефон., товар не відвантажила і гроші також не повернула. Таким чином, вона, зловживаючи його довірою і тим фактом, що вони давно знайомі, заволоділа грошовими коштами ІНФОРМАЦІЯ_7.

Допитана за даним фактом у якості потерпілого директор ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_8» ОСОБА_9 пояснила, що в січні 2024 року у підприємства виникла необхідність у закупівлі мінеральних добрив для виробничого процесу на 2024 рік. Заступник директора підприємства ОСОБА_10 обговорив умови договору з менеджером ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» ОСОБА_11 , після цього був підписаний договір поставки, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» повинно було поставити на адресу підприємства добрива рідкі азотні, аміачну селітру та тіосульфат амонію на загальну суму 8 177 399, 72 грн. Відповідно до умов ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» повинно було поставити зазначену продукцію протягом 14 робочих днів з моменту укладання договору, але не пізніше 05.03.2024. Окрім того, відповідно до умов договору, сплату за вказаним договором необхідно було здійснити одразу, до 26.01.2024. ОСОБА_10 запитав у менеджера ОСОБА_11 , чи не буде потім проблем з поставкою товару після 100% передплати за товар, на що ОСОБА_11 повідомив, що вони зможуть поставити товар за цим договором не буде проблем, так як в цьому його запевнила ОСОБА_8 . Після цього була здійснена повна передплата на вищезазначену суму на рахунок ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» в АТ «ОТП Банк». Протягом 14 робочих днів поставки товару не відбулося, у звязку з чим ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_11 і запитав, що з поставкою. Останній сказав, що він питає про це директора ОСОБА_8 , на що вона відповідає, що поставка відбудеться завтра, і так постійно. Після дзвінка все ж таки добрива почали поставляти, були поставлені 22.02.2024, 23.02.2024, 27.02.2024, 29.02.2024, і в подальшому вже з прострочкою 14.03.2024, 15.03.2024, 20.03.2024, всього на загальну суму 3 303 649,91 грн. Після цього постачання зупинилось.

Допитаний у якості свідка колишній менеджер ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_8» ОСОБА_11 , який підтвердив покази ОСОБА_10 , та доповнив, що він неодноразово підходив до ОСОБА_8 відносно виконання умов договору перед ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_8», на що вона відповідала, що поставка буде найближчим часом. На момент його звільнення умови договору не були виконані перед ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_8». Він звільнився у зв`язку з тим, що на протязі 2,5 місяців не виплачувалася заробітна плата та ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» не виконувало свої договірні зобов`язання перед клієнтами. До 2023 року включно ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» виконувало свої зобов`язання по договорам, які він супроводжував. А в 2024 році ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» не виконує у повному обсязі зобов`язання по договорам. ОСОБА_8 тільки дає обіцянки що виконає умови договору, однак їх не виконує, це стосується клієнтів, яких він супроводжував.

Допитаний у якості потерпілого технічний директор ФГ «ІНФОРМАЦІЯ_9» ОСОБА_12 пояснив, що 30.04.2024 між ФГ «ІНФОРМАЦІЯ_9» та ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» було укладено договір поставки №190/24 на постачання засобів захисту рослин, насіння, яке було виконано у строк, продукція була поставлена у повному обсязі. На початку грудня 2024 року керівник ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» ОСОБА_8 зателефонувала голові ФГ «ІНФОРМАЦІЯ_9» ОСОБА_13 з пропозицією пролонгації договору поставки №190/24 від 30.04.2024 та поставки засобів захисту рослин. Враховуючи попередній позитивний досвід співпраці з ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10», вони домовилися щодо придбання засобів захисту рослин на наступний сезон за передплатою. Після на електронну адресу ФГ «ІНФОРМАЦІЯ_9» від ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» надійшов рахунок № 823 від 17.12.2024 до договору поставки № 190/24 від 30.04.2024, платіжним дорученням № 83 від 17.12.2024, на підставі чого ФГ «ІНФОРМАЦІЯ_9» перерахувало грошові кошти у сумі 2 006 037, 67 гривень у якості передплати за товар ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10». Так, за умовами специфікації № 14 від 17.12.2024 постачання товару повинно бути здійснено не пізніше 20.12.2024, але до теперішнього часу товар поставлено не було.

Так, відповідно до виписки з особового рахунку ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» р/р- НОМЕР_3 , вбачається, що грошові кошти в сумі 1 216 217 гривень, отримані від ФГ «ІНФОРМАЦІЯ_9», було перераховано ТОВ «ГУДМЕН ГУЛ», , на рахунок НОМЕР_4 , відкритий в АТ «УКРСИББАНК», з призначенням платежу: оплата по договору № 0612 від 06.12.2024 за маркетингові послуги.

Крім цього, у ході проведення досудового розслідування було встановлено, що грошові кошти, отримані від здійснення фінансово-господарської діяльності перераховувалися ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» на підприємства-контрагенти, які відповідно до інформації УСБУ в Харківській області мають ознаки фіктивності, а саме: ТОВ «ГУДМЕН ГУЛ» , ТОВ «ВІСПЕРІКА» , ТОВ «МІЛВЕНС» , ТОВ «СКАВЕРІ» , ТОВ «ЕНВІСО» , ТОВ «МАСТЕК БІЛДІНГ» , ТОВ «СІСТЕМЛІНК АЙТІ» , ТОВ «ЄМЗ» та ТОВ «ЛОГІСТИК ЕФЕКТ» , ТОВ «СКАЙЛАЙН ТРАНС», .

Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10», маючи заборгованість перед іншими суб`єктами господарювання, в період з 01.01.2022 по 31.10.2024, перераховувало грошові кошти з призначенням платежу: надання поворотної фінансової допомоги, на особисті рахунки наступних фізичних осіб в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 ; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 ; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_10 .

В ході проведення досудового розслідування у порядку ст. 40, 41 КПК України було надано доручення оперативному підрозділу УСБУ в Харківській області з метою встановлення осіб, які причетні до вказаних кримінальних правопорушень.

За результатами виконання доручення слідчого, було встановлено, що до вказаного правопорушення причетна ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харків, ІПН - НОМЕР_7 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка на момент вчинення кримінальних правопорушень працювала на посаді ІНФОРМАЦІЯ_11 ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10».

12.06.2025 у період часу з 07 год. 15 хв. до 09 год. 33 хв. старшим слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_18 , було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 під час якого було вилучено: мобільний телефон Apple iPhone 13 Pro Max, Imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ;

Постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області від 13.06.2025, вилучене в ході проведення обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим наявна необхідність у проведенні слідчих дій з вилученим майном щодо арешту якого звертається сторона досудового розслідування.

Фактичним володільцем вилученого майна є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_7 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.

На теперішній час триває проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Відсутність рішення про накладення арешту на вилучене майно унеможливлює належне проведення слідчих (розшукових) дій з таким майном, а саме проведення відповідних судових експертиз необхідних для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

На підставі викладеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування тимчасово вилученого майна, виникає необхідність накласти на нього арешт, шляхом встановлення заборони користування та розпорядження вказаним майном.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, підтвердив доводи, викладені у клопотанні на його обгрунтування, просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник власниці майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, також зазначив, що в клопотанні не наведено жодного обгрунтування, яка саме інформація цікавить прокурора і яка, на його думку, може знаходитись на вилученому мобільному телефоні також не зазначено. Вважає, що клопотання прокурора про арешт майна, вилученого під час обшуку 12.06.2025 є необгрунтованим, безпідставним, а тому не підлягає задоволенню, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000072 від 04.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 05.06.2025 по справі №642/3882/24, (провадження 1-кс/642/801/25) слідчим СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000072 від 04.06.2024 та прокурорам Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова - процесуальним керівникам у кримінальному провадженні №0000072, надано дозвіл на проведення обшуку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_7 , на підставі свідоцтва про право на спадщину №5-10 від 12.01.2010 та свідоцтва про право на спадщину №4-60 від 19.02.2020, у якому фактично мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та вилучення: оригіналів первинних бухгалтерських, фінансово-господарських, податкових документів ТОВ «Грано Віта» та ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» ЄДРПОУ НОМЕР_12 по взаємовідносинам з: ФГ «ІНФОРМАЦІЯ_9» код ЄДРПОУ НОМЕР_13, ІНФОРМАЦІЯ_7 код ЄДРПОУ НОМЕР_14, ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_8» код ЄДРПОУ НОМЕР_15, ПП «Компанія Агротрейд» , ТОВ «ГУДМЕН ГУЛ» , ТОВ «ВІСПЕРІКА» , ТОВ «МІЛВЕНС» , ТОВ «СКАВЕРІ» , ТОВ «ЕНВІСО» , ТОВ «МАСТЕК БІЛДІНГ» ТОВ «СІСТЕМЛІНК АЙТІ» , ТОВ «ЄМЗ» , ТОВ «ЛОГІСТИК ЕФЕКТ» , ТОВ «СКАЙЛАЙН ТРАНС» , а також документації з надання поворотної фінансової допомоги, на особисті рахунки наступних фізичних осіб: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_11 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_9 , ОСОБА_17 РНОКПП НОМЕР_10 ; банківських карток, грошових коштів, електронних активів (криптогаманці), що були здобуті злочинним шляхом, які можуть знаходитись у вказаному житловому будинку з надвірними будівлями, що мають відношення до процесу розслідування по даному кримінальному провадженню та які мають суттєве значення для встановлення істини по даному кримінальному провадженню.

Надано дозвіл на виготовлення копій електронних носіїв інформації (комп`ютерів, ноутбуків, жорстких дисків, лазерних дисків, USB-флеш-накопичувачів, мобільних телефонів), на яких міститься інформація про обставини вчинення кримінального правопорушення - шляхом зняття інформації.

Так, 12.06.2025 у період часу з 07 год. 15 хв. до 09 год. 33 хв., проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Холодногірського районного суду міста Харкова від 05.06.2025 року, по справі №642/3882/24, (провадження 1-кс/642/801/25). В ході проведення обшуку було вилучено мобільний телефон Apple iPhone 13 Pro Max, Imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 .

Постановою старшого слідчого СВ ВП№2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 13.06.2025 вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні 0000072 від 04.06.2024.

Як визначено у ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як визначено у ч. 5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч.2 ст.64-2 КПК України прокурор звертається до суду з клопотанням про арешт майна третьої особи.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету, відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 170 КПК України підставою для постановлення ухвали про арешт майна є наявність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правого характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Так, постановою старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про визнання речових доказів від 13.06.2025- мобільний телефон Apple iPhone 13 Pro Max, Imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , визнано речовими доказами.

Разом із цим, вказана постанова слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 13.06.2025 не містить будь-якого обґрунтування, що вилучений під час обшуку- мобільний телефон Apple iPhone 13 Pro Max, Imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, а також, що вказаний телефон має значення речового доказу в кримінальному провадженні.

Таким чином, постанова слідчого від 13.06.2025 не відповідає вимогам ст. ст. 98, 110 КПК України, оскільки в частині визнання речовим доказом: - мобільного телефону Apple iPhone 13 Pro Max, Imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 взагалі не містить мотивів прийняття цієї постанови та її обґрунтування.

Частиною 2 ст.168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Крім того, ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 05.06.2025 по справі №642/3882/24, (провадження 1-кс/642/801/25) надано дозвіл на виготовлення копій електронних носіїв інформації (комп`ютерів, ноутбуків, жорстких дисків, лазерних дисків, USB-флеш-накопичувачів, мобільних телефонів), на яких міститься інформація про обставини вчинення кримінального правопорушення - шляхом зняття інформації. Право на вилучення комп`ютерної техніки, мобільних телефонів не надавалось.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Крім того, ч. 5 ст. 132 КПК України вказує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Доводи клопотання повинні бути належним чином обґрунтовані і підтверджені доданими до нього оригіналами або копіями матеріалів кримінального провадження, а також витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджує факт подання клопотання в рамках конкретного провадження.

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.3, 4 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

В ч. 5 ст. 132 КПК України зазначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

В поданому клопотанні прокурором не доведено необхідність накладення арешту на мобільний телефон Apple iPhone 13 Pro Max, Imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , а також не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання відповідно до ч.1 ст.173 КПК України. Крім того, підстави для арешту в клопотанні вказані загальні, вони просто переписані з КПК України, без їх конкретизації до вказаного кримінального провадження.

В пунктах 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) зазначено, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Надані до суду матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на мобільний телефон Apple iPhone 13 Pro Max, Imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , не доведено, що вказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні прокурора, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання про арешт майна на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, задоволенню підлягає.

Тому майно, вилучене 12.06.2025 під час проведення обшуку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 , а саме: -мобільний телефон Apple iPhone 13 Pro Max, Imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_4 , після виготовлення слідчим та/або прокурором, копій електронних носіїв інформації, з вищевказаного телефону, в обсязі необхідному для досягнення мети кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.169 КПК України слідчий та прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Згідно до вимог ст. ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На переконання слідчого судді, накладення арешту на вказане майно, за наведених вище обставин, всупереч вимогам розумності та співрозмірності надмірно обмежить право власності та право користування і не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

Беручи до уваги вищевказане, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173, 174 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000072 від 04.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України - відмовити.

Майно, вилучене 12.06.2025 під час проведення обшуку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 , а саме: - мобільний телефон Apple iPhone 13 Pro Max, Imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_4 , після виготовлення слідчим та/або прокурором, копій електронних носіїв інформації, з вищевказаного телефону, в обсязі необхідному для досягнення мети кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 24.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1