Справа № 357/7816/25
У Х В А Л А

27 травня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001240 від 24.05.2025 року,

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001240 від 24.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що 23 травня 2025 року о 15 годині 25 хвилини зі служби «102» до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшло телефонне повідомлення (письмовий рапорт) поліцейського ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Мельника про те, що 23 травня 2025 року о 15 годині 25 хвилин за адресою: Київська область, Білоцерківський район, місто Узин, вул. Соборна, 1, в ході документування та складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за керування транспортним засобом марки «Renault», моделі «Trafic», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, останній пропонував та надав службовій особі працівникам поліції неправомірну вигоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

23 травня 2025 року проведено огляд місця події відкриту земельну ділянку місцевості, що знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Соборна, 1, де розташовано службовий автомобіль марки «Рено», моделі «Дастер», номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні. В бардачку вказаного автомобіля виявлено грошові кошти в загальній сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, чотирма купюрами номіналом по 1000 (одній тисячі) гривень, із серійними номерами: АЕ0423897, АИ9944791, АУ0094338, ГН0085809 та вилучено до спеціального пакету CRI1178934, які, зі слів поліцейських ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП зі складу екіпажу «Вулкан 0403», надано громадянином ОСОБА_4 , за уникнення адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

24 травня 2025 року вилучені грошові кошти визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0001240.

Виходячи з того, що на даний час у слідства є достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведеного огляду місця події грошові кошти є безпосередньо предметом злочину, що розслідується, а також з метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, та з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження вказаних коштів, та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, прокурор простить накласти арешт на вилучені під час огляду місця події 23.05.2025 року грошові кошти.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розгляд клопотання проводити за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити за викладених у ньому обставин.

Власник грошових коштів ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розгляд клопотання проводити за його відсутності, щодо задоволення клопотання не заперечує.

Відповідно до ст. 172 КПК України, неприбуття осіб в судове засідання, не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя дослідивши матеріали, які додані до клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання про накладення арешту на майно надійшло до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 26.05.2025 року, тобто в перший робочий день після вилучення майна.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання подано з дотриманням вимог, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України.

Слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001240 від 24.05.2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

23.05.2025 року в ході проведення огляду місця події, а саме земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Соборна, 1, де розташовано службовий автомобіль марки «Рено», моделі «Дастер», номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні. В бардачку вказаного автомобіля виявлено грошові кошти в загальній сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, чотирма купюрами номіналом по 1000 (одній тисячі) гривень, із серійними номерами: АЕ0423897, АИ9944791, АУ0094338, ГН0085809 та вилучено до спеціального пакету CRI1178934.

Постановою заступника начальника СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 24.05.2025 року чотирма купюрами номіналом по 1000 (одній тисячі) гривень, із серійними номерами: АЕ0423897, АИ9944791, АУ0094338, ГН0085809, які упаковано до спеціального пакету CRI1178934 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001240 від 24.05.2025 року.

Отже, у слідчого судді наявні підстави вважати, що речі, вилучені під час огляду, а саме - грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду місця події, є збереження речового доказу та запобігання його знищенню, перетворенню, відчуженню чи приховуванню від органів досудового розслідування. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, яке може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати тимчасово вилучене під час огляду місця події майно доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності задоволення клопотання шляхом накладення арешту на грошові кошти, з метою збереження речових доказів для встановлення об`єктивної істини у справі.

Керуючись статтями 98, 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 23.05.2025 року майно, а саме на грошові кошти в загальній сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, чотирма купюрами номіналом по 1000 (одній тисячі) гривень, із серійними номерами: АЕ0423897, АИ9944791, АУ0094338, ГН0085809, які належать ОСОБА_4 , шляхом заборони використання та розпорядження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_6