У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.05.2025 року, якою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, Херсонської області, громадянки України, українки, що має середню спеціальну освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

- продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.06.2025 року (включно).

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

захисник: ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)

підозрювана: ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі підозрювана просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо неї більш м`який запобіжний захід.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 строком до 10.06.2025р.включно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку підозрюваної, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені в клопотанні слідчого є недоведеними.

Також підозрювана зазначає, що слідчим суддею не було враховано, що вона має постійне місце проживання, двох неповнолітніх дітей, перебуває в цивільному шлюбі, позитивно характеризується, тому з врахуванням зазначеного до неї можливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим відділом СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001537, від 03.09.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

11.03.2025р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва своєю ухвалою від 12.03.2025 до підозрюваної ОСОБА_5 застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 07.05.2025 року (включно).

30.04.2025 заступник керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_9 своєю постановою продовжив строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001537 від 03.09.2024 до 3 місяців, тобто до 10.06.2025.

Старший слідчий відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, вказуючи, що остання підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які наявні та не зменшились і на цей час. Строки тримання під вартою відносно підозрюваної закінчуються, проте, завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні у вказаний строк неможливо, оскільки ще необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, які неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, через складність та обсяг кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, тобто наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, що виправдовує тримання підозрюваної під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу та вважав за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, розглянувши апеляційну скаргу в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до змісту матеріалів судового провадження, Слідчим відділом СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001537, від 03.09.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

11.03.2025р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва своєю ухвалою від 12.03.2025 до підозрюваної ОСОБА_5 застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 07.05.2025 року (включно).

30.04.2025 заступник керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_9 своєю постановою продовжив строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001537 від 03.09.2024 до 3 місяців, тобто до 10.06.2025.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 183, 197, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Згідно з положеннями ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів судового та кримінального проваджень вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Матеріали кримінального провадження також містять відомості, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме не зменшився ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, у разі визнання винуватою, підозрювана ОСОБА_5 може залишити місце проживання та виїхати на тимчасово окуповані території.

Також, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що наявний такий ризик, як ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що підозрювана на протязі тривалого часу займається збутом особливо небезпечних психотропних речовин, офіційно не працевлаштована, а тому збут психотропних речовин є її джерелом доходів, кримінальне правопорушення було припинено не з власної волі підозрюваної, а працівниками правоохоронних органів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як вбачається з матеріалів провадження, стороною обвинувачення як у клопотанні, так і в суді першої інстанції вмотивовано доведено, що на теперішній час неможливо закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження, так як потрібно ще провести ряд слідчих та процесуальних дій, які неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, через складність та обсяг кримінального провадження.

А тому, враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , яке вчинене в умовах воєнного стану, його суспільну небезпечність, встановлені ризики, а також наведені вище обставини, подальше тримання під вартою підозрюваної є виправданим.

За такого твердження підозрюваної про те, що вона має постійне місце проживання, двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується, то до неї може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не є слушними.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на цій стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження, про які йдеться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.05.2025 року, щодо ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: