Справа № 459/2996/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/480/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 10 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 10 квітня 2025 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч.2 ст.286 КК України відповідно до положень ч.5 ст.74 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 у користь держави 31009,70 грн. процесуальних витрат на залучення експертів.

Цивільний позов прокурора прокуратури м.Червоноград в інтересах Червоноградської центральної міської лікарні до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_7 у користь Червоноградської центральної міської лікарні 4574,85 грн. матеріальної шкоди.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно оскаржуваного вироку суду, ОСОБА_7 11 серпня 2014 року близько 16 години 23 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки "VOLKSVAGEN PASSAT", д.н.з. НОМЕР_1 , слідуючи по проїзній частині дороги сполучення Жовква-Червоноград-Ковель, яка розділена на дві смуги руху (по одній в кожному напрямку) неподалік будинку №50 на вулиці Львівській міста Червоноград Львівської області, порушуючи Правила дорожнього руху України, на ділянці дороги з необмеженою оглядовістю, не врахував дорожні умови, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не належно оцінивши дорожню обстановку, щоб безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, став виконувати маневр лівого повороту з виїздом на зустрічну смугу руху, по якій в цей час в попутньому напрямку рухався, здійснюючи обгін транспортних засобів мотоцикл марки «VIPER ZS125J» (без державного номерного знаку) під керуванням потерпілого ОСОБА_11 , внаслідок чого, на лівій смузі проїзної частини, на віддалі не більше 1 метра від лівого краю проїзної частини відбулося попутньо-перехресне зіткнення вищевказаних транспортних засобів. Причиною якого стали обставини пов?язані з тим, що водій автомобіля марки "VOLKSVAGEN PASSAT", д.н.3. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , перед зміною напрямку руху не переконався, що маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, та почав перетинати ліву зустрічну смугу для руху, чим створив для водія мотоцикла «VIPER ZS125J» ОСОБА_11 небезпеку для руху на такій відстані від останнього, коли водій ОСОБА_11 вже був позбавлений технічної можливості зупинити свій транспортний засіб до місця зіткнення і у такий спосіб уникнути дорожньої пригоди.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно- мозкової травми, яка проявилася переломом склепіння і основи черепа, забоєм головного мозку середнього ступеня важкості, субдуральною гематомою справа, перелому правої орбіти і виличної кістки, забою шийного відділу хребта з пошкодженням зв?язок, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент утворення.

Водій ОСОБА_7 , як учасник дорожнього руху порушив Правила дорожнього руху, а саме: п.1.3; п.1.5; п.2.3 б) д); п.10.1., п.10.4.; п. 12.1; п.12.3.

Вище вказані порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_7 перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої потерпілому ОСОБА_11 заподіяно тяжке тілесне ушкодження.

Не погоджуючись із даним вироком суду захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінальних правопорушень.

На підтримку своїх апеляційних вимог покликається, що зазначений вирок є незаконним та необґрунтованим. Вважає, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення є безпідставним, надуманим та необґрунтованим, є наслідком неповного, упередженого та необ`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, неналежної оцінки зібраних доказів. Висновки суду є суперечливими.

Зазначає, що згідно наявних висновків експертів питання винуватості або невинуватості ОСОБА_7 суд повинен був оцінювати виходячи з розташування мотоцикла на автодорозі.

Захисник вказує, що висновки суду про не підтвердження версії сторони захисту щодо руху мотоцикла ОСОБА_11 по обочині перед зіткненням суперечать доказам, дослідженими під час судового розгляду.

Звертає увагу, що не має жодного доказу, окрім показів потерпілого ОСОБА_11 , про рух мотоцикла по лівій смузі дороги. Однак, рух мотоцикла по лівому узбіччі підтверджується як показами обвинуваченого ОСОБА_7 , так й іншими доказами, зокрема, показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Вважає, що суд безпідставно визнав неспроможними показання свідка ОСОБА_14 , адже стороною захисту при поданні клопотання про проведення слідчого експерименту було надано фото майданчика перед входом до митного поста, на якому в момент ДТП перебував свідок ОСОБА_14 . З даного фотознімку вбачається, що з майданчика чітко проглядається ліве узбіччя автодороги та місце ДТП. Наголошує, що згідно відеозапису ДТП, наданого свідком ОСОБА_12 , чітко вбачається рух мотоцикла на значній швидкості по лівій обочині автодороги, видно розмежування дорожнього покриття та узбіччя. При цьому, показання обвинуваченого та зазначених свідків підтверджуються протоколами та відеозаписами слідчих експериментів за їх участю.

Стверджує, що показання потерпілого є недостовірними та технічно неспроможними у частині моменту включення сигналу лівого повороту ОСОБА_7 та швидкості руху мотоцикла, оскільки такі спростовуються відеозаписом ДТП, фотаблицею до протоколу огляду місця ДТП віл 11.08.2024, фототаблицею, долученою 19.10.2015 стороною захисту.

Захисник вважає, що суд обґрунтував докази вини обвинуваченого доказами, які є неналежними. Так, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.08.2014 та схеми ДТП, слідчим зафіксовано лише кінцеве положення транспортних засобів. При цьому, повздовжньої прив`язки розташування даних транспортних засобів відносно меж проїзної частини на схемі ДТП, інших слідів та предметів, що стосуються ДТП, розміщення частин та об`єктів (уламків мотоциклів, осипів скла, ґрунту тощо), що відокремились від транспортних засобів, координат місця зіткнення відносно сталих орієнтирів, розташування дорожніх знаків тощо слідчим взагалі зафіксовано не було. Експертами при проведенні експертних досліджень та допитів у судовому засіданні було неодноразово вказано на істотну неповноту даного протоколу огляду місця події та схеми до нього. Зокрема, про неповноту протоколу огляду місця події було зазначено у висновку № 912 від 29.05.2015, №15162/17-52/18862/17-35/20737/20-52 від 31.08.2020, № 24-4609 від 03.12.2024.

Акцентує, що стороною обвинувачення в судовому засіданні 17.02.2022 до матеріалів справи було долучено лише «чорновий» варіант схеми ДТП. Водночас експертом під час проведення експертного дослідження (висновок № 913/911) було використано «чистовий» варіант схеми ДТП, який відсутній в матеріалах даного кримінального провадження.

Окрім цього, постанова слідчого про призначення комплексної судової автотехнічної трасологічної та комп`ютерно-технічної експертизи датована 24.02.2015, однак відеозапис з місця ДТП було долучено до матеріалів кримінального провадження лише 25.02.2015, після нібито надання такого свідком ОСОБА_12 .

Крім цього покликається, що експертами при дослідженні було самостійно визначено вихідні дані, при цьому експертом вибірково було взято одні дані та знехтувано іншими.

Так, даючи відповідь на питання 1 і 2 у висновку № 913/911, експерт стверджує, що неможливо визначити швидкість руху транспортних засобів як до, так і в момент зіткнення, однак визначає зупинний шлях мотоцикла, його віддалення до місця зіткнення і робить категоричний висновок про відсутність у водія мотоцикла технічної можливості уникнути зіткнення.

Визначаючи момент виникнення небезпеки для руху водія мотоцикла (питання 10), експерт приходить до висновку, що небезпека для руху виникає з моменту, коли автомобіль під керуванням обвинуваченого перетинає умовну осьову лінію і розпочинає маневр повороту ліворуч (кадр №497) (при цьому, експерт визначає цей момент самостійно).

Проте, з відеозапису відеореєстратора встановлено, що за 4,60 с до моменту зіткнення водій автомобіля вмикає покажчик лівого повороту (п.1.2 висновку експерта; кадр № 405), займає крайнє ліве положення і шляхом постійного гальмування (протягом 3,633 с) зменшує швидкість, що свідчить про намір водія виконати цей поворот.

Однак, припускаючи, що швидкість мотоцикла безпосередньо перед зіткненням становила 30...40 км/год (з показів ОСОБА_11 на досудовому розслідуванні, що взято експертом для розрахунків) чи 45 км/год (з показів потерпілого в суді), то відстань мотоцикла в момент виникнення небезпеки для його руху до місця зіткнення становила відповідно 38,33...51,11 м чи 57,5 м. Разом з тим, проведеними у справі слідчими експериментами встановлено зовсім інші величини швидкості та відстані, ніж ті, що були повідомлені потерпілим чи взяті експертом як вихідні дані. Так, в ході проведення слідчого експерименту було встановлено швидкість мотоцикла 62,22 км/год, при якій мотоцикл за 4,6 с до моменту зіткнення (в момент увімкнення сигналу лівого повороту водієм ОСОБА_7 ) перебував би на віддалі 79,5м від місця зіткнення. При цьому, водій ОСОБА_7 в даний момент протягом 1,97 с чи 2,20 с відповідно уже застосовував службове гальмування з ввімкненим покажчиком лівого повороту, а відтак однозначно водій ОСОБА_11 , розпочинаючи маневр обгону автомобіля ОСОБА_12 , мав би виявити небезпеку для свого руху (початок маневру автомобіля ОСОБА_7 ).

Отже, встановлені обставини свідчать про необхідність перегляду висновків експерта у частині щодо технічної можливості у водія ОСОБА_11 у даній дорожній ситуації уникнути зіткнення.

Крім того, висновки експерта стосовно причинного зв`язку між діями водія ОСОБА_7 та виникненням ДТП базуються на тому, що експерт стверджує, що перед здійсненням повороту ліворуч водій ОСОБА_7 мав об`єктивну можливість бачити в ліве дзеркало заднього виду мотоцикл, який здійснював обгін його автомобіля по зустрічній лівій смузі руху. Однак такі висновки є помилковими, оскільки на схемі експерт розташовує мотоцикл позаду автомобіля ОСОБА_7 , а не задньої частини автомобіля. Саме ці обставини стали причиною призначення повторної експертизи у КНДІСЕ.

Наголошує, що висновки експерта, викладені у висновках № 912 від 29.05.2015 та № 913/911 від 30.06.2015 повністю спростовано висновками експертів КНДІСЕ та ОНДІСЕ.

Захисник вказує, що у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність у їх діях складу кримінального правопорушення потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них і наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеня участі кожного з них у спричиненні злочинного наслідку. Основним чинником, який визначає відповідальність водія в разі створення небезпеки під час дорожнього руху, є його можливість вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для її уникнення чи зменшення.

Покликаючись на висновки експертів №15162/17-52/18862/17-35/20737/20-52 від 31.08.2020 та № 24-4609 від 03.12.2024, захисник вказує, що проведеним слідчим експериментом 07.12.2015 встановлено об`єктивну технічну неможливість у водія ОСОБА_7 перед здійсненням маневру повороту ліворуч бачити в ліве дзеркало заднього виду мотоцикл.

Вказує, що слідчий експеримент, проведений 29.03.2017, створює хибне враження, що у водія ОСОБА_7 була об`єктивна можливість виявити рух мотоцикла в ліве бічне дзеркало заднього виду. В ході проведення слідчого експерименту визначалась можливість виявити мотоцикл на віддалі 79.5 м, що відповідає розташуванню мотоцикла при швидкості 62,22 км/год за 4,6 с до зіткнення (момент увімкнення ОСОБА_7 покажчика лівого повороту - кадр 405). При цьому, згідно висновку експерта № 24-4609 від 03.12.2024, на той момент мотоцикл не створював небезпеку для руху ОСОБА_7 , відтак, видимість такого у ліве бічне дзеркало заднього виду на віддалі 79,5 м не свідчить про обізнаність ОСОБА_7 про небезпеку для руху в момент, коли він розпочинає пересікати осьову лінію.

Вважає, що твердження сторони обвинувачення про можливість виявлення ОСОБА_7 небезпеки в момент зміни напрямку руху не підтверджена наявними в матеріалах кримінального провадження доказами та встановленими обставинами події, і є лише припущеннями. При цьому, згідно висновку експерта 24-4609 від 03.12.2024 не є можливим вирішити питання: «Чи мав водій автомобіля ОСОБА_7 технічну можливість уникнути зіткнення з мотоциклом, діючи у спосіб, передбачений ПДР України, при умові, що у момент коли в автомобілі увімкнувся покажчик лівого повороту та у момент коли автомобіль почав приступати до виконання маневру лівий поворот, мотоцикл рухався по лівому узбіччі?».

Також захисник вважає, що у даному випадку ОСОБА_7 був позбавлений об`єктивної можливості виконати вимоги п.12.3 ПДР щодо повної зупинки транспортного засобу, тобто він не мав технічної можливості зупинити керований автомобіль до місця зіткнення з мотоциклом і запобігти цій події.

Стверджує, що причиною настання ДТП є саме порушення ПДР України водієм мотоцикла ОСОБА_11 , що рухався по лівому узбіччі, при перехрещенні коридорів руху, не дав дорогу автомобілю під керуванням ОСОБА_7 та не вжив жодних заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки мотоцикла, що призвело до зіткнення між вказаними транспортними засобами. Дані обставини підтверджено показаннями обвинуваченого, свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , даним слідчого експерименту від 07.12.2015.

Звертає увагу, що з відеозапису ДТП, наданого свідком ОСОБА_12 , вбачається, що водій мотоцикла ОСОБА_11 перед зіткненням з автомобілем ОСОБА_7 взагалі не застосовує гальмування та не зменшує швидкість.

Акцентує, що відповідно до висновку експерта №15162/17-52/18862/17-35/20737/20-52

при зазначених у ньому умовах водій ОСОБА_11 повинен був діяти у відповідності до вимог п.14.2 б) та 10.1. ПДР або п.1.10 ПДР (в частині визначення терміну «узбіччя»). Також експертами встановлено, що в даній дорожній обстановці водій мотоцикла ОСОБА_11 не мав переваги на рух відносно автомобіля ОСОБА_7 .

Згідно висновку експерта № 24-4609, в умовах даної події, водію мотоцикла необхідно було виїжджаючи на дорогу з прилеглої території (узбіччя), перед проїзною частиною дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній та рухатися зі швидкістю не більше 60 км/год, що передбачено вимогами п.п. 10.2, 12.4, 12.9 (б) ПДР України, і з технічної точки зору в умовах даної події водій мотоцикла, виконуючи вимоги п.10.2 ПДР України, мав у своєму розпорядженні технічну можливість запобігти настання даної події. В умовах даної події (за обставин, повідомлених ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 ) дії водія мотоцикла, які не відповідали вимогам п.10.2 ПДР України, у даному випадку створювали умови для настання події і перебували з ним у причинному зв`язку. Зазначає, що наведені обставини підтверджено і висновком експерта №15162/17-52/18862/17-35/20737/20-52

Також звертає увагу на факт відсутності у ОСОБА_11 права керування транспортними засобами відповідної категорії та відсутності реєстраційних документів на мотоцикл, що пояснює можливу причину порушень з боку ОСОБА_11 .

Вважає важливим те, що з відеозапису ДТП чітко вбачається, що мотоцикл контактував з автомобілем, після чого ОСОБА_11 «перелітає» через автомобіль і в цей момент з нього злітає шолом. Відповідно до висновку експерта №262/2014 від 16.12.2014 єдиними тілесними ушкодженнями, виявленими в ОСОБА_11 є саме ушкодження голови. Стверджує, що дані тілесні ушкодження б не утворились, якщо б шолом ОСОБА_11 був застібнутий і в момент падіння шолом був одягнутий на голову потерпілого.

Вказує, що з огляду на встановлені конкретні обставини, ОСОБА_7 перед початком здійснення повороту ліворуч не міг передбачити можливість порушення ПДР потерпілим ОСОБА_11 (рух по узбіччі та невиконання вимог п.10.2. ПДР України), а тому і не міг уникнути зіткнення.

При апеляційному розгляді справи обвинувачений та його захисники підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, та просили таку задоволити.

Прокурор заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого з огляду на безпідставність такої, зазначивши про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Представник потерпілого також повністю заперечив апеляційну скаргу сторони захисту як необґрунтовану, та просив залишити таку без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримані.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини кримінального провадження, навівши такі у вироку, та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст.94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення за наведених у вироку суду обставин, суд першої інстанції обґрунтував, зокрема:

-показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який у судовому засіданні місцевого суду повідомив, що їхав з м. Гірника в м. Червоноград на мотоциклі зі швидкістю не більше 50 км/год. Пояснив, що здійснюючи обгін по лівій стороні зустрічної смуги, попереду нього з правої сторони прямували два автомобіля. Жодний з автомобілів не включав поворот, тому він продовжував обгін. Вказав, що по обочині не їхав, так як там були гілки. Щодо зіткнення з автомобілем, то цього моменту він не пам`ятає. Зазначив, що можливості загальмувати він вже не мав. Внаслідок отриманих травм тривалий період часу лікувався;

-показаннями свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні місцевого суду повідомив, що у день події прямував на транспортному засобі марки «Mazda 3» позаду автомобіля Фольцвагена сірого кольору. Зазначає, що автомобіль марки Фольцваген, включив поворот та почав здійснювати маневр повороту ліворуч. Зазначив, що чув звук мопеда, оскільки в нього в автомобілі було відкрите вікно. Пояснив, що мотоцикл рухався по ґрунтовій дорозі в зустрічному напрямку на більшій швидкості, і вдарився в автомобіль, вже коли той закінчував маневр повороту. Після зіткнення, мотоцикліст перелетів через бампер автомобіля. Вказав, що зіткнення автомобілів відбулось на асфальтованій дорозі на зустрічній смузі. Підтвердив, що відео з відео реєстратора його автомобіля було передане ним працівникам поліції;

-показаннями свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні місцевого суду повідомив, що працював разом із ОСОБА_7 на митному пості. В той час, коли трапилася ДТП він перебував на сходах митного поста та курив. Бачив, як потерпілий їхав на мопеді по обочині та врізався в автомобіль ОСОБА_15 . Зазначив, що у ОСОБА_7 був вже включений поворот. Мотоцикліст перелетів через автомобіль, і шолом його не злітав з голови;

-показаннями свідка ОСОБА_16 , який у судовому засіданні місцевого суду повідомив, що не був очевидцем події, однак вийшовши на двір, побачив ДТП. Вказав, що від потерпілого разило алкоголем;

-показаннями експерта КНДІСЕ МЮУ - ОСОБА_17 , який у судовому засіданні місцевого суду повідомив, що працює експертом з 2007 року. Зазначив, що водій автомобіля "VOLKSVAGEN PASSAT" мав завчасно виявити мотоцикл відповідно до п.10.1 ПДР, після чого виявивши перешкоду, відмовитися від маневрування. Також, вказує, що в незалежності від того чи особа проїжджає по узбіччю чи по дорозі, водій повинен був виконати п. 10.1 ПДР. Якщо водій авто вже здійснив маневрування, то повинен був зменшити швидкість автомобіля згідно з п.12.3 ПДР. Що стосується водія мотоцикла, то зазначив, що водій взагалі не мав рухатися по узбіччю. Ствердив, що в експертів не було відомостей щодо розташування мотоцикла, коли водій автомобіля почав маневрування, про що ним було зазначено у висновку експертизи. Додав, що місце зіткнення експертами не було встановлено, оскільки вони не знали де межі проїжджої частини;

-показаннями експерта КНДІСЕ МЮУ - ОСОБА_18 , який у судовому засіданні місцевого суду повідомив, що працює експертом з 1990 року. Вказав, що експертами було досліджено відеозапис ДТП. Також, додав, що місце зіткнення на схемі ДТП не зафіксовано. Крім того, підтримав пояснення експерта ОСОБА_17 ;

-показаннями експерта КНДІСЕ МЮУ - ОСОБА_19 , який у судовому засіданні місцевого суду повідомив, що працює експертом з 2014 року. Вказав, що методика проведення експертизи не змінилася із 2020 року. Зазначив, що на відео, яке було надано для дослідження не було чіткого розмежування де дорога, а де узбіччя. Тому, встановити таке не виявилось можливим;

-даними протоколу огляду місця ДТП від 11.08.2014 та фототаблицями до нього, згідно якого слідчий СВ Червоноградського МВ ОСОБА_20 з 16:30 год. по 17:40 год. того ж дня провів огляд місця ДТП в напрямку від вулиці Львівська із сторони смт. Гірник до вул. Львівська, 50 м. Червонограда, у ході чого зафіксував відомості про слідову картину пригоди, а також вилучив транспортні засоби, уламки скла та дзеркало заднього виду автомобіля марки "VOLKSVAGEN PASSAT" (Т.1 а.с. 41-48);

-даними протоколу огляду транспортного засобу від 11.08.2014, згідно якого слідчий СВ Червоноградського МВ ОСОБА_20 оглянув речовий доказ - автомобіль марки "VOLKSVAGEN PASSAT", д.н.з. НОМЕР_1 - та зафіксував виявлені на ньому пошкодження (Т.1 а.с. 49-51);

-даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 11.08.2014 № 244, згідно якого у обвинуваченого ОСОБА_7 ознак сп`яніння не виявлено. (Т.1 а.с. 52);

-даними висновку судової автотехнічної експертизи № 1/798 від 26.09.2014, згідно якого: гальмівна система досліджуваного автомобіля «ФОЛЬКСВАГЕН ПАСАТ» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією (по зменшенню швидкості та утриманню автомобіля на місці). Будь-яких технічних несправностей вказаної системи виявлено не було; система рульового управління досліджуваного автомобіля «ФОЛЬКСВАГЕН ПАСАТ» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією (по збереженню та зміні напрямку руху автомобіля). Будь-яких технічних несправностей вказаної системи виявлено не було (Т.1 а.с. 57-60);

-даними висновку судової автотехнічної експертизи №1/797 від 26.09.2014, відповідно якого: система ручного гальма досліджуваного мопеда «Вайпер» знаходиться в технічно несправному (непрацездатному) стані по причині від?єднання гальмівного механізму (разом з маточиною) від переднього колеса мопеда (з-за відламу маточини від спиць диску колеса). На момент огляду система ніжного гальма досліджуваного мопеда «Вайпер» знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією (по зменшенню швидкості та утриманню мопеда на місці). Будь-яких технічних несправностей вказаної системи виявлено не було; система рульового управління досліджуваного мопеда «Вайпер» знаходиться в технічно несправному стані по причині від?єднання труби руля від передньої вилки з-за руйнування верхнього містка та по причині від?єднання переднього (керованого) колеса віл передньої вилки з-за відламу маточини від спиць диску колеса. Зазначені вище технічні несправності системи рульового управління та ручного даного мопеда є наслідком ДТП (непрацездатному) стані (Т.1 а.с. 62-66);

-даними висновку судово-медичної експертизи №262/2014 від 16.12.2014, згідно якого у ОСОБА_11 при зверненні в лікувальний заклад були виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яка проявилася переломом склепіння і основи черепа, забоєм головного мозку середнього ступеня важкості, субдуральною гематомою справа, перелому правої орбіти і виличної кістки, забою шийного відділу хребта з пошкодженням зв?язок, які могли утворитися 11 серпня 2014 року від дії тупих твердих предметів і відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент утворення. При зверненні в лікувальний заклад в крові гр. ОСОБА_11 алкоголю виявлено не було. (Т.1 а.с. 67-69);

-даними висновку транспортно-трасологічної експертизи № 912 від 29.05.2015, відповідно якого: в момент первинного контактування транспортних засобів поздовжня вісь мопеда «VIPER» була розміщена приблизно паралельно до лівого краю проїзної частини, а поздовжня вісь автомобіля Volkswagen Passat - під гострим кутом до нього, тобто в даному випадку мало місце попутно-перехресне зіткнення; місце зіткнення мопеда «VIPER» з автомобілем Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться на лівій смузі проїзної частини, на відстані не більше 1 метра від лівого краю проїзної частини. (Т.1 а.с. 73-75);

-даними висновку судової автотехнічної експертизи відеозапису № 913/911 від 30.06.2015 з фототаблицями до нього, згідно якого: автомобіль Volkswagen Passat рухався по вул. Львівській з приблизно постійною швидкістю. В певний момент водій ОСОБА_7 застосував службове гальмування; автомобіль Volkswagen Passat рухався в загальмованому стані на протязі 3,633 сек, приблизно з 4,60 сек до 0,967 сек до моменту зіткнення; під час виконання маневру повороту ліворуч водій ОСОБА_7 в певний момент застосував повторне гальмування. Автомобіль Volkswagen Passat рухався в загальмованому стані починаючи з моменту, що відповідає проміжку часу 0,20 сек до моменту зіткнення, і в подальшому рухався в загальмованому стані до місця кінцевої зупинки; на проміжку часу більше 1,533 с до моменту зіткнення автомобіль Volkswagen Passat постійно рухався по правій смузі руху вул. Львівської, а за 1,533 с до моменту зіткнення автомобіль Volkswagen Passat почав виїжджати на ліву смугу руху для виконання маневру повороту ліворуч і в подальшому до моменту зіткнення перетинав ліву смугу руху; в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_32 у відповідності з вимогами пунктів 12.4, 11.1, 9.2 «б», 9.4, 10.4, 14.3 та 10.1 «Правил дорожнього руху України» повинен був рухатись зі швидкістю не більше 60 км/год по своїй правій смузі для руху. Наближаючись до місця заїзду на прилеглу територію завчасно, до початку маневру, але не менше ніж 50...100 м увімкнути лівий покажчик поворотів та зайняти відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині. Перед початком виконання маневру повороту ліворуч переконатися, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, оскільки в момент початку повороту ліворуч мотоцикл VIPER вже знаходився на лівій смузі руху і виконував обгін автомобіля Volkswagen Passat, то не перешкоджати своїми діями руху мотоцикла VIPER (тобто зупинитись та дати дорогу мотоциклу VIPER) після цього повторно переконатись, що маневр повороту ліворуч буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, після чого безпосередньо приступити до виконання маневру повороту ліворуч для заїзду на прилеглу територію. В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, перед здійсненням водієм автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_21 повороту ліворуч мотоцикл VIPER знаходився в полі його оглядовості через ліве дзеркало заднього виду, а отже водій ОСОБА_7 мав об?єктивну можливість бачити в ліве дзеркало заднього виду мотоцикл VIPER, який здійснював обгін його автомобіля по зустрічній лівій смузі руху. В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій мотоцикла VIPER ОСОБА_11 у відповідності з вимогами пунктів 12.4, 11.3, 14.2 «б», «в», «г», 13.3, 14.5 та 12.3 «Правил дорожнього руху України» повинен був рухатись зі швидкістю не більше 60 км/год по своїй правій смузі руху. При наближенні до легкових автомобілів, що рухались попереду в попутному напрямку з меншою швидкістю, переконатися, що: водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч; смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу. Після цього перед початком обгону увімкнути покажчик лівого повороту та переконатися, що маневр обгону буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Після чого приступити до виконання маневру обгону легкового автомобіля. Під час виконання маневру обгону додержувати безпечний боковий інтервал величиною не менше 1,05 м. Після завершення обгону першого легкового автомобіля водій ОСОБА_11 міг розпочати виконання обгону другого автомобіля (автомобіля Volkswagen Passat), для чого міг продовжувати рух по лівій смузі до завершення маневру обгону. З моменту виникнення небезпеки для руху, яку він об?єктивно спроможний був виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. В даній дорожній ситуації, обраний водієм мотоцикла VIPER ОСОБА_11 боковий інтервал при обгоні легкових автомобілів забезпечував безпеку руху та відповідав вимогам «Правил дорожнього руху України». 3 технічної точки зору, при виконанні водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 14.3 та 10.1 «Правил дорожнього руху України» він мав би можливість уникнути зіткнення з мотоциклом VIPER. В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій мотоцикла VIPER ОСОБА_11 не мав технічної можливості зупинити свій мотоцикл до місця зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування і в такий спосіб запобігти дорожньої пригоди. З технічної точки зору, причиною настання даної дорожньої пригоди зіткнення автомобіля Volkswagen Passat під керуванням водія ОСОБА_7 з мотоциклом VIPER під керуванням водія ОСОБА_11 - стали обставини пов?язані з тим, що водій автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_21 перед зміною напрямку руху не переконався, що маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, та почав перетинати ліву зустрічну смугу для руху, чим створив для водія мотоцикла VIPER ОСОБА_11 небезпеку для руху на такій відстані від останнього, коли водій ОСОБА_11 вже був позбавлений технічної можливості зупинити свій транспортний засіб до місця зіткнення і в такий спосіб уникнути дорожньої пригоди. (Т.1 а.с. 77-89);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 07.12.2015 зі схемами та фото-таблицями до нього, а також відеозаписом, згідно яких о з 15:51 год. по 17:01 год. 07.12.2015 слідчий Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_22 , з участю обвинуваченого, захисника, представника потерпілого, свідків, статиста ОСОБА_23 з використанням автомобіля марки «"VOLKSVAGEN PASSAT В6" з метою перевірки і уточнення відомостей щодо обставин ДТП шляхом відтворення обставин та обстановки події, розвитку та механізму ДТП, яка мала місце 11.08.2015, провів слідчий експеримент на проїзній частині дороги вул. Львівської (неподалік будинку №50) м. Червонограді Львівської області (Т1 а.с. 163-166). Згідно із письмовими зауваженнями щодо проведення слідчого експерименту від 07.12.2015, обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що при проведенні слідчого експерименту, слідчий, який сів за кермо його автомобіля налаштував дзеркало заднього виду, так щоб мотоцикл потрапив на край оглядовості дзеркала. Зазначив, що заперечує щодо таких дій слідчого, оскільки дзеркало було налаштовано так, як зручно водієві, а саме власнику автомобіля. (Т1 а.с. 167). Відповідно до письмових зауважень щодо проведення слідчого експерименту від 07.12.2015, представник потерпілого ОСОБА_24 вказав, що при проведенні слідчого експерименту не було враховано: зміну дорожньої обстановки, видимість з місця, на яке вказує свідок ОСОБА_25 момент ДТП, та не взято до уваги покази свідків. (Т1 а.с. 177);

- даними висновку експертів за результатами проведення судової транспортно-трасологічної, автотехнічної, фототехнічної експертизи та експертизи відеозвукозапису №15162/17-52/18862/17-35/20737/20-52 від 31.08.2020, згідно якого в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_21: - при умові, що на момент ввімкнення ним сигналу лівого повороту (та відповідно на момент початку виконання ним вказаного маневру) мотоцикл Viper вже розпочав виконувати маневр обгону, а також при умові, що вказаний транспортний засіб рухався по проїзній частині (без виїзду на ліве (відносно напрямку його руху) узбіччя), повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1 та (або) 14.3 ПДР України; - при умові, що на момент ввімкнення ним сигналу лівого повороту (та відповідно на момент початку виконання ним вказаного маневру) мотоцикл Viper ще не розпочав виконувати маневр обгону, а також при умові, що вказаний транспортний засіб рухався по лівому (відносно напрямку його руху) узбіччі, в залежності від того чи міг водій ОСОБА_7 виявити мотоцикл Viper до початку маневрування, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1 або 12.3 ПДР України.

В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій мотоцикла Viper ОСОБА_11 : - при умові, що на момент ввімкнення водієм автомобіля Volkswagen сигналу лівого повороту (та відповідно на момент початку виконання ним вказаного маневру) він вже розпочав виконувати маневр обгону, а також при умові, що мотоцикл Viper перед пригодою рухався по проїзній частині (без виїзду на ліве (відносно напрямку його руху) узбіччя), з моменту виникнення небезпеки для його руху, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР; - при умові, що на момент ввімкнення водієм автомобіля Volkswagen сигналу лівого повороту (та відповідно на момент початку виконання ним вказаного маневру) він ще не розпочав виконувати маневр обгону, а також при умові, що вказаний транспортний засіб рухався лівому (відносно напрямку його руху) узбіччі, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 14.2 б) та 10.1 ПДР або п. 1.10 ПДР України (в частині визначення терміну «узбіччя»).

Якщо виходити з швидкісних характеристик руху мотоцикла Viper, що наведені в поясненнях свідка ОСОБА_12 (в частині руху даного транспортного засобу зі швидкістю 65...68км/год перед пригодою), дії водія вказаного транспортного засобу також доцільно регламентувати у відповідності до вимог п. 12.4 ПДР України. За обставин та умов виникнення пригоди, що наведені в тексті даного питання (в частині виконання водієм мотоцикла Viper транспортних засобів, один з яких (автомобіль Volkswagen) вже розпочав виконувати маневр лівого повороту можна дійти висновку, що дії водія мотоцикла Viper ОСОБА_11 з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 14.2 б) та 10.1 ПДР. (Т.2 а.с. 83- 100);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29.03.2017 зі схемою ДТП та відеозаписом до нього, згідно з яким з 11:41 год. по 12:12 год. 29.03.2017 слідчий Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_26 , з участю підозрюваного, захисника, представника потерпілого, спеціаліста ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , понятих ОСОБА_29 , ОСОБА_30 з використанням мотоцикла «Viper» д.н.з. НОМЕР_2 , автомобілів марки «Volkswagen Passat», «Mazda 6» з метою перевірки і уточнення відомостей щодо обставин ДТП шляхом відтворення обставин та обстановки події, розвитку та механізму ДТП, яка мала місце 11.08.2015, провів слідчий експеримент на проїзній частині дороги вул. Львівської (неподалік будинку №50) м. Червонограді Львівської області. (Т.2 а.с. 51-54);

-даними висновку експерта № 24-2883 судової компютерно-технічної експертизи від 21.05.2024, згідно якого наданий на дослідження оптичний носій DVD-R з маркуванням «Traxdata» дозволяє зчитувати записану на ньому інформацію. На оптичному носії DVD-R з маркуванням «Traxdata» був виявлений мультимедійній файл, який містить відеозапис. Медіахарактеристики виявленого відеозапису наведено у Розділі 2 Дослідницької частини цього Висновку. Параметр fps відеозапису у файлі «08111623_6634.MP4» відповідно до отриманих експертом метаданих становить 30 кадрів на секунду. (Т.3 а.с. 196-201);

-даними висновку експерта № 24-4609 автотехнічної експертизи механізму зіткнення автомобіля Volkswagen Passat з мотоциклом VIPER від 03.12.2024, згідно якого водію автомобіля Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 необхідно було перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та не перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями, що передбачено вимогами п.п. 10.1 та 14.3 Правил дорожнього руху України. Водію автомобіля Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 необхідно було з моменту виникнення небезпеки для руху негайно прийняти заходи до зниження швидкості руху, аж до зупинки, що передбачено вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Водію мотоцикла VIPER необхідно було з моменту виникнення небезпеки для руху негайно прийняти заходи до зниження швидкості руху, аж до зупинки та рухатися зі швидкістю не більше 60 км/год, що передбачено вимогами п.п. 12.3, 12.4 та 12.9(б). Водію мотоцикла VIPER необхідно було виїжджаючи на дорогу з прилеглої території (узбіччя), перед проїзною частиною дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній та рухатися зі швидкістю не більше 60 км/год, що передбачено вимогами п.п. 10.2, 12.4 та 12.9(б) Правил дорожнього руху України.

В умовах даної події водій автомобіля Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 , виконуючи вимоги п.п. 10.1 та 14.3 Правил дорожнього руху, України, мав технічну можливість запобігти настання даної події. Водій мотоцикла VIPER, виконуючи вимоги п.п. 12.3, 12.4 та 12.9(б) Правил дорожнього руху у країни, не мав технічну можливість попередити настання даної події. В умовах даної події водій мотоцикла VIPER, виконуючи вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти настання даної події.

При умові, що у момент коли в автомобілі «Volkswagen Passat» увімкнувся покажчик лівого повороту та у момент коли він почав приступати до виконання маневру лівий поворот, мотоцикл «Viper» вже рухався по лівій смузі дороги, виконуючи обгін попутних автомобілів Мазда і «Volkswagen Passat». Дії водія автомобіля Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 14.3 Правил дорожнього руху України, які створювали умови для настання події і перебували з ним у причинному зв`язку.

При умові, що у момент коли в автомобілі « Volkswagen Passat» увімкнувся покажчик лівого повороту та у момент коли автомобіль «Volkswagen Passat» почав приступати до виконання маневру лівий поворот, мотоцикл «Viper» рухайся по лівому узбіччі, і для водія ОСОБА_7 в цей момент була наявна об?єктивна можливість виявити у дзеркало заднього виду даний мотоцикл. Дії водія мотоцикла VIPER, не відповідали вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху України, які створювали умови для настання події і перебували з ним у причинному зв?язку. (Т.3 а.с. 228-233);

-даними заяви свідка ОСОБА_12 від 25.02.2015, згідно якої до матеріалів кримінального провадження долучено відеозапис із належного йому відео реєстратора марки Х-Digital AVR-FHD-611 GPS, серійний номер №А, який знаходився в автомобілі свідка ОСОБА_12 та даними переглянутого у судовому засіданні вказаного відеозапису (Т.2 а.с. 222, т.1 а.с. 90).

Апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що сукупність цих доказів повністю підтверджує вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки вони не викликають сумнівів у своїй правдивості, є належними і допустимими, та спростовують апеляційні доводи сторони захисту, про відсутність у діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

На переконання колегії суддів, висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які судом першої інстанції встановлені повно, та підтверджуються вищенаведеними доказами у своїй сукупності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції провів судове слідство у повному обсязі, з належною повнотою дослідив усі представлені докази та дав їм належну правову оцінку. В оскаржуваному вироку наведено достатні та обґрунтовані висновки та мотиви, пов`язані з правовою оцінкою судом першої інстанції доказів.

З наведеною у вироку правовою оцінкою доказів колегія суддів погоджується та вважає таку правильною та обґрунтованою.

Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Завданням суду першої інстанції є оцінка доказів, зібраних органом досудового розслідування, на підставі якої суд вирішує питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону про кримінальну відповідальність він передбачений та чи винен обвинувачений у вчиненні цього правопорушення (пункти 1-3 ч. 1 ст. 368 КПК).

Наведені приписи вказують на те, що суд оцінює висунуте обвинувачення з позиції підтвердження (не підтвердження) доказами обставин, що за вимогами ст. 91 КПК підлягають доказуванню, і за встановленими фактичними обставинами застосовує закон про кримінальну відповідальність, чим підтверджує або спростовує припущення (твердження) слідчого (прокурора), викладене в обвинувальному акті, зокрема, щодо юридичної оцінки кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник стверджує, що згідно наявних висновків експертиз питання винуватості або невинуватості ОСОБА_7 слід було оцінювати виходячи із розташування мотоцикла на автодорозі, і згідно версії сторони захисту мотоцикл під керуванням потерпілого перед зіткненням рухався по обочині.

Однак, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що факт руху мотоцикла під керуванням потерпілого по обочині перед зіткненням не підтверджено належними та допустимими доказами.

Всупереч апеляційним доводам сторони захисту, суд першої інстанції надав правильну оцінку показанням свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Зокрема, суд правильно визначив, що показання свідка ОСОБА_12 щодо руху мотоцикла не були конкретними. Так, даний свідок у судовому засіданні місцевого суду зазначив, що мотоцикл рухався по ґрунтовій дорозі в зустрічному напрямку. Водночас, свідок повідомив, що перед ДТП чув звук мотоцикла, який рухався позаду нього, однак виявив його лише тоді, коли той його обганяв та порівнявся з його автомобілем. Також свідок підтвердив, що його відеореєстратор зафіксував рух мотоцикла після обгону його автомобіля та до моменту зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat» на зустрічній смузі асфальтного покриття дороги.

В ході огляду у судовому засіданні відеозапису реєстратора автомобіля марки «Mazda 6» під керуванням свідка ОСОБА_12 , а саме з початку відео та до 0:00:07 секунди судом встановлено, що по лівій обочині дороги знаходяться гілки дерев розміщені вздовж узбіччя.

Що у свою чергу підтверджує показання потерпілого ОСОБА_11 , який заперечив факт руху на мотоциклі по обочині через наявність там гілок.

Крім цього, даним відеозаписом чітко зафіксовано рух мотоцикла «Viper» по лівому краю полоси зустрічного руху дороги аж до зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», яке відбулося також на зустрічній лівій смузі дороги, на асфальтному покритті.

Показання свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні місцевого суду повідомив, що на момент ДТП він перебував на сходах митного поста та курив і бачив, як потерпілий їхав на мопеді по обочині та врізався в автомобіль ОСОБА_15 , місцевий суд підставно визнав необ`єктивними та неспроможними.

Судом правильно враховано, що свідок ОСОБА_13 не знаходився на проїжджій частині в момент ДТП, а знаходився на сходовій площадці митного посту, що не давало йому можливість чітко бачити рух мотоцикла під керуванням потерпілого під час обгону, тобто бачити по чому саме їхав потерпілий - по дорозі, чи по узбіччю.

Такі висновки не спростовує і долучена стороною захисту фотографія, яка нібито зроблена з місця знаходження свідка ОСОБА_13 під час події ( т.1 а.с.140).

Також обґрунтовано вказано про те, що згідно зазначеного відео з реєстратора під час руху аж до зіткнення т/з, не проглядається в полі зору вхід у приміщення митного поста, де знаходився свідок ОСОБА_13 . Крім цього, суд правильно зауважив, що даний свідок був співробітником обвинуваченого, а відтак є зацікавленою (знайомою) особою.

Всупереч апеляційним доводам захисника дані відеозапису реєстратора автомобіля марки «Mazda 6» під керуванням свідка ОСОБА_12 не містять інформацію про те, що мотоцикл під керуванням потерпілого їхав по обочині.

Відтак показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 не спростовують показання потерпілого ОСОБА_11 про те, що він не їхав по обочині.

Отже, місцевий суд правильно констатував, що позиція сторони захисту з посиланням на пояснення свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про рух мотоцикла «Viper» по обочині, а не по асфальтованій дорозі під час обгону є припущенням.

Покликання захисника про те, що такі показання потерпілого ОСОБА_11 спростовуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки обвинувачений у своїх показаннях зазначав, що ні перед тим як включити поворот, ні під час виконання маневру, у полі зору не було мотоцикла. Тобто згідно показань обвинуваченого він взагалі мотоцикла не бачив, а відтак і не може стверджувати як саме мотоцикл рухався.

За наведених обставин, висновки місцевого суду про недоведеність руху мотоцикла під керуванням потерпілого по обочині не спростовуються і даними протоколів із додатками у вигляді відеозаписів слідчих експериментів, проведених за участю обвинуваченого та вказаних свідків.

А згідно висновків проведених у справи експертиз, зокрема № 24-4609 від 03.12.2024, саме за умови руху мотоцикла під керуванням потерпілого по обочині, у той час коли в автомобілі обвинуваченого увімкнувся покажчик лівого повороту та у момент коли цей автомобіль почав приступати до виконання маневру лівий поворот, можна вважати, що дії потерпілого не відповідали вимогам п.10.2 ПДР України, та створили умови для настання події і перебували з ним у причинному зв`язку.

Також суд надав належну оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_7 , який зазначив, що не міг бачити в дзеркало заднього виду мотоцикл потерпілого, припускаючи, що останній можливо знаходився на узбіччі.

Судом враховано дані проведених 07.12.2015 та 29.03.2017 слідчих експериментів, у ході яких, налаштовуючи дзеркало для огляду заднього виду, враховуючи його конструкцію, яка має розділення та крайня ліва частина дзеркала максимально відображає видимість розміщення об`єктів ліворуч, учасниками слідчого експерименту та зокрема захисником ОСОБА_31 було підтверджено можливість виявлення мотоцикла «Viper» (в тому числі, розміщуючи його на узбіччі). Крім цього, судом враховано, що об`єктивна можливість виявити у дзеркалі заднього виду мотоцикл потерпілого була підтверджена і при експертному дослідженні.

Також колегія суддів вважає, що суд належним чином дослідив доводи сторони захисту, на які захисник покликається і в апеляційні й скарзі, зокрема, щодо визнання недопустимими доказами висновку № 912 судової транспортно-трасологічної експертизи та висновку № 913/911 судової автотехнічної експертизи відеозапису, оскільки експертом під час проведення експертного дослідження було використано «чистовий» варіант схеми ДТП, а прокурором у судовому засіданні 17.02.2022 було долучено лише «чорновий» варіант схеми ДТП. Те, що постанова слідчого про призначення комплексної судової автотехнічної трасологічної та комп`ютерно -технічної експертизи датована 24.02.2015, хоча відеозапис з місця ДТП було долучено до матеріалів кримінального провадження лише 25.02.2015. Також те, що експертами при дослідженні було самостійно визначено вихідні дані, а проведеними слідчими експериментами встановлено зовсім інші величини швидкості та відстані, ніж ті, що були повідомлені потерпілим чи взяті експертом як вихідні дані. Слідчими експериментами не встановлено об`єктивну технічну можливість у водія ОСОБА_7 перед здійсненням маневру повороту ліворуч бачити в ліве дзеркало заднього виду мотоцикл «Viper».

Так, суд правильно визнав, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 87 КПК, під час вирішення питання про допустимість доказів важливе значення має істотність порушення прав і свобод людини, а тому не усі порушення, допущені сторонами при збиранні доказів, є підставою для визнання доказів недопустимими, а відтак і вирішення питання про порушення права на справедливий суд.

Згідно матеріалів справи експертизи у даному кримінальному проваджені було проведено із дотриманням вимог КПК України.

Також суд врахував, що експерти у своїй діяльності керуються Конституцією України, Законом України «Про судову експертизу», Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», процесуальним законодавством та іншими законами України, Указами Президента України, постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами і розпорядженнями Міністерства юстиції України, іншими нормативно-правовими актами, спеціальною літературою.

Колегія суддів погоджується із відхиленням судом доводів сторони захисту про недоліки при проведенні експертиз, а саме відсутність вихідних даних, оскільки у справі були проведені також інші експертизи. Висновки експертиз підтримали у судових засіданнях експерти, пояснення яких не дають правових підстав для визнання таких недопустимими доказами.

При цьому, місцевий суд обґрунтовано врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18.10.2023 ( справа № 128/3780/16-к). Так, у даній постанові суд касаційної інстанції вказав, що юридичний аналіз причинно-наслідкового зв`язку виходить за рамки дослідження технічної причинності між діями учасника дорожнього руху і виникненням ДТП, яку за встановленими методиками досліджують відповідні автотехнічні експерти. Вирішення питання про те, діяння якого учасника ДТП є головною умовою заподіяння наслідків, належить до компетенції суду, адже за приписами кримінального процесуального закону висновки експертів не є обов`язковими для органу, який здійснює провадження (ч. 10 ст. 101 КПК) і вони підлягають оцінці у сукупності і взаємозв`язку з іншими доказами.

Враховуючи складність визначення універсального алгоритму встановлення причинного зв`язку між порушенням нормативних вимог та настанням шкідливих наслідків, позаяк в кожному конкретному випадку цей зв`язок ускладняється і зумовлюється значною кількістю різноманітних чинників (зміст, комбінації та послідовність виникнення яких майже завжди є унікальною), оцінці в кримінальному провадженні підлягають найбільш значущі особливості, на які потрібно зважити для встановлення необхідного причинного зв`язку як складової підстави кримінальної відповідальності. Суд з`ясовує характер порушень, які допустив кожен із учасників ДТП, на підставі чого доходить висновку про те, чиї дії є причиною заподіяних наслідків. Діяння винуватого є головною і визначальною умовою настання суспільно небезпечного наслідку.

Місцевий суд обґрунтовано врахував, що згідно висновку експерта № 24-4609 автотехнічної експертизи механізму зіткнення автомобіля «Volkswagen Passat» з мотоциклом «VIPER» від 03.12.2024, при заданих (тільки технічно спроможних) вихідних даних причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору є та обставина, що водій ОСОБА_7 , керуючи легковим автомобілем «Volkswagen Passat», виїхав на смугу руху мотоцикла «VIPER», не давши дорогу цьому транспортному засобові, який під керуванням потерпілого ОСОБА_11 вже рухався по лівій смузі дороги, виконуючи обгін попутних автомобілів Мазда і «Volkswagen Passat». В умовах даної події водій автомобіля Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 , виконуючи вимоги п.п. 10.1 та 14.3 Правил дорожнього руху, України, мав технічну можливість запобігти настання даної події.

За встановлених у справі обставин, колегія суддів не приймає апеляційні доводи захисника про те, що ОСОБА_7 був позбавлений об`єктивної можливості виконати вимоги п. 12.3 ПДР щодо повної зупинки транспортного засобу.

Також, колегія суддів не приймає до уваги покликання сторони захисту на те, що висновками експертиз, зокрема, № 24-4609 та №15162/17-52/18862/17-35/20737/20-52, встановлено, що саме дій потерпілого є причиною настання ДТП, оскільки при експертних дослідженнях експертами розглядали різні умови події, і як вже зазначалось, саме за умови руху мотоцикла під керуванням потерпілого по обочині, у той час коли в автомобілі обвинуваченого увімкнувся покажчик лівого повороту та у момент коли цей автомобіль почав приступати до виконання маневру лівий поворот, можна вважати, що дії потерпілого не відповідали вимогам п. 10.2 ПДР України, та створили умови для настання події і перебували з ним у причинному зв`язку.

Однак, факт руху мотоцикла під керуванням потерпілого по обочині не знайшов свого підтвердження при розгляді справи, про що зазначено вище.

Покликання на те, що згідно відеозапису ДТП, наданого свідком ОСОБА_12 , водій мотоцикла ОСОБА_11 перед зіткненням з автомобілем ОСОБА_7 взагалі не застосовує гальмування та не зменшує швидкість, те, що потерпілий не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії і реєстраційних документів на мотоцикл, а також, що у потерпілого не був застібнутий шолом, що і стало наслідком отримання ним тілесних ушкоджень, у даному випадку не спростовують висновки місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та не ставлять такі під сумнів, адже сукупність врахованих місцевим судом доказів підтверджує факт вчинення обвинувачений інкримінованого йому злочину.

При цьому, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про відсутність у даному кримінальному провадженні таких доказів, які б були отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини що вплинуло на загальну справедливість судового розгляду за критеріями Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), практики ЄСПЛ та національного законодавства, як і не встановлено обставин, які прямо та істотно порушують права і свободи обвинуваченого ОСОБА_7 чи зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути, що б слугувало підставами для визнання будь-яких досліджених доказів у даному кримінальному провадженні недопустимими.

Як правильно зауважив суд, досліджені докази є взаємоузгодженими та взаємодоповнюючими між собою, і певні процесуальні порушення не є істотними та не дають підстав для обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальних дій.

Також місцевий суд обґрунтовано зазначив про те, що твердження сторони захисту щодо інших недоліків, зокрема, допущених слідчим при проведенні процесуальних, слідчих дій у провадженні, а також щодо недопустимості інших доказів (документів) долучених прокурором до провадження, із врахуванням аналізу доказів, є такими, що принципового значення не мають.

Відтак, колегія суддів вважає, що досліджені судом докази у своїй сукупності повністю підтверджують доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що спростовує апеляційні доводи сторони захисту щодо відсутності в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Наведені в оскаржуваному вироку висновки місцевого суду відповідають фактичним обставинам справи.

Отже, подана апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування оскаржуваного вироку суду, а тому така визнається судом апеляційної інстанції необґрунтованою та до задоволення не підлягає.

Крім того, за наслідками апеляційного перегляду істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 10 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: