У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року Колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши в режимі дистанційного судового провадження кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_9 заявлено клопотання про відвід прокурору ОСОБА_5 , який він обґрунтовує тим, що існують обставини, що викликають сумніви у неупередженості прокурора ОСОБА_5 , оскільки останній порушує п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, відповідно до якої слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: визначення розміру матеріальних збитків, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням. Будь яка експертиза відносно визначення розміру збитків потерпілому ОСОБА_11 в матеріалах поданих до суду відсутня. Таким чином прокурор ОСОБА_5 сам визнав ОСОБА_11 акціонером ЗАТ «Гірмаш», хоча докази та допит потерпілого про це не свідчать, з одного боку, а з другого боку прокурор підтримує обвинувачення. Тому, виникає питання, чи відповідає поведінка прокурора верховенству права, законності та чи вжив він заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у даному випадку. Незрозуміло яка норма законодавства надає право прокурору оцінювати збитки потерпілого, тому обвинувачений вважає, що дані обставини вказують на упередженість прокурора ОСОБА_5 .

Тому, просить відвести прокурора ОСОБА_5 від участі в розгляді справи № 243/6167/17.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, колегія суддів доходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви обвинуваченого про відвід прокурора з наступних підстав.

Частиною 1 статті 77 КПК України закріплений вичерпний перелік обставин, що виключають участь прокурора, слідчого у кримінальному провадженні.

Так, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Статтею 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Так, в обґрунтування своєї заяви про відвід прокурора ОСОБА_5 від участі в розгляді справи № 243/6167/17, обвинуваченим зазначено, що прокурором необґрунтовано оцінено збитки потерпілого.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свободи, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру.

Слід додати, що тоді як стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів як таких, що є, у першу чергу, предметом регулювання національного законодавства та національних судів (рішення у справах «Яллох проти Німеччини» та «Де Томассо проти Італії»). При оцінці справедливості провадження у цілому, слід враховувати, чи були дотримані права на захист. Зокрема, має бути розглянуто, чи була надана заявнику можливість оскаржити достовірність доказів та заперечити проти його використання. Крім того, має враховуватись якість доказів, у тому числі, чи не ставлять обставини, за яких він був отриманий, під сумнів їхню достовірність або точність (рішення у справі «Биков проти Росії», та рішення у справі «Еркапіч проти Хорватії»). Тягар доведення лежить на стороні обвинувачення і будь-які сумніви мають тлумачитися на користь обвинуваченого (рішення у справі «Айдаріч проти Хорватії»). Ще одним з елементів більш широкої концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні цього положення є принцип рівності сторін, який вимагає «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її в явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (рішення у справі «Андрєєва проти Латвії»).

Крім того, у справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини зазначив, що незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність, може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, які відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, слідчого і прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу в ході перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості, певних прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальним є результат об`єктивної перевірки (рішення ЄСПЛ у справі «Гаусшильдт проти Данії»).

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що твердження обвинуваченого ОСОБА_9 щодо сумніву в неупередженості прокурора ОСОБА_5 не знайшли своє підтвердження.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів не приймає доводи заяви про відвід прокурора ОСОБА_5 , вважає їх необґрунтованими, та приходить до переконання щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_9 про відвід прокурора.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 77, 81 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід прокурора ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3