Справа № 529/949/24
Провадження № 1-кп/529/54/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000401 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ландарі Диканського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, невійськовозобов`язаного, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:

24 червня 2024 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу свого домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту на ґрунті тривалих неприязних відносин, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , підійшовши до потерпілої ззаду, обхопив її шию передпліччям своєї лівої руки та почав здавлювати. Після чого повалив потерпілу ОСОБА_5 на землю та продовжив здавлювати її шию передпліччям своєї лівої руки, водночас притискаючи свою ногу до спини потерпілої, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді забою, гіперемії шкіри шиї, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні вказаного проступку не визнав та показав, що умислу завдавати потерпілій тілесних ушкоджень у нього не було, він діяв у стані необхідної оборони, захищаючи себе та свою дружину від протиправних дій ОСОБА_5 , яка напала спочатку на нього зі зв`язкою ключів, а потім на його дружину. Та пояснив, що між його подружжям та сусідами - ОСОБА_9 триваючий конфлікт. Задля уникнення непорозумінь щодо меж земельних ділянок, його родина викликала землевпорядника, який мав виміряти межі їхньої земельної ділянки. Напередодні події він проходив лікування у стаціонарному відділенні лікарні, а 24.06.2024 його виписали та приблизно в обід він повернувся додому. В той день приїхали землевпорядник та представник селищної ради, які зробили заміри їхньої земельної ділянки і повідомили, що територія їхнього господарства відповідає зробленим замірам, та поїхали. Одразу після цього він, збираючись з дружиною їхати на кладовище, у зв`язку з чим мав виїхати з двору машиною з причепом, відкотив автомобільну шину, яка належить родині ОСОБА_9 та зазвичай лежить біля господарства цих сусідів, та яка в цей день з невідомої йому причини опинилася напроти його воріт і заважала йому виїхати машиною з причепом з його ж двору. Після цих його дій ОСОБА_5 почала його ображати нецензурною лайкою та бити великою зв`язкою ключів, що перебували у її руці. Ці події відбулися біля його воріт, а коли ОСОБА_5 на нього напала, він почав відходити та заховався за стовп, розташований біля його подвір`я. В цей час крики почула його дружина ОСОБА_10 , почала його захищати і тоді ОСОБА_5 накинулася на неї. Обвинувачений ОСОБА_7 почав захищати свою дружину, хотів опустити руки ОСОБА_5 , які остання підняла, замахуючись з ключами на його дружину, і в цей час ОСОБА_5 його вкусила. Задля його захисту дружина, яка побачила, що у нього з руки тече кров, взяла палицю, за допомогою якої у їхньому дворі була підв`язана квітка, та вдарила ОСОБА_5 , внаслідок чого остання розціпила зуби і він звільнив свою руку. Зазначена подія тривала не більше хвилини, жодних очевидців цієї події не було. Трохи пізніше під`їхав автомобіль, в якому перебували невідомий йому чоловік та ОСОБА_11 , і потерпіла відразу до них підбігла з криками, що її побили.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що у них з сусідами ОСОБА_12 існує тривалий конфлікт. Були проведені заміри земельних ділянок відповідно до яких межа посунута в їхній ОСОБА_9 , бік, разом з тим подружжя ОСОБА_12 завжди звинувачують їх у тому, що це домогосподарство ОСОБА_9 порушує кордони ділянки Кінашів. 24.06.2024 приблизно о 09 год. ранку до неї на роботу прийшла сусідка ОСОБА_10 , яка повідомила, що в цей день приїде землевпорядник та буде робити заміри земельної ділянки. Потерпіла приїхала додому приблизно о 13-50 год., заміри землі вже були закінчені. ОСОБА_7 розмовляючи з ОСОБА_13 (землевпорядником) просив у нього документи і був незадоволений, що не отримав їх. Крім того, ОСОБА_13 зазначив, що груша ОСОБА_12 звисає на територію господарства ОСОБА_9 і її можна обрізати, на що ОСОБА_7 заперечив. Коли землевпорядник та представник селищної ради сіли в машину та почали від`їжджати, вона пішла у бік свого автомобіля, який стояв біля її воріт, позаду себе почула образливий вислів ОСОБА_7 в її бік, повернулася і між ними почалася словесна перепалка, після чого ОСОБА_12 підійшов до шини (декілька шин лежать біля домогосподарства потерпілої), і взявши її, кинув нею в потерпілу. ОСОБА_5 встигла відхилитися, і шина полетіла на протилежний бік вулиці та вдарилася об сусідський паркан. На зауваження потерпілої не кидати покришки ОСОБА_7 почав замахуватись на неї з кулаками, а вона - захищатися. Дружина обвинуваченого ОСОБА_14 також почала на неї нападати, і потерпіла відсторонила її від себе рукою, і далі захищалася від обвинуваченого. ОСОБА_15 побігла до себе у двір та вибігла з двору вже з палицею, такою як наче держак від лопати, і вдарила потерпілу в вверхню частину лівого стегна. Після цього потерпіла ухватилася за палицю обома руками, в цей час обвинувачений зайшов ззаду неї, захватив її лівою рукою за шию. Під час дій у потерпілої на пальці був ключ від машини. Обвинувачений та його дружина перетягли потерпілу на територію, яка знаходиться на межі її двору та звалили її на праву сторону. Обвинувачений тримав її зігнувшись, а ногою давив у спину. ОСОБА_5 змогла схватити обвинуваченого кінчиками зубів за руку. ОСОБА_7 висмикнув руку і відскочив, а ОСОБА_15 вдарила її палицею ковзним ударом по голові та плечу. В цей час потерпіла почула крики людей, подружжя ОСОБА_12 побігли у свій двір, а потерпіла почала підійматися, і побачила недалеко ОСОБА_16 , чорну машину, і ОСОБА_11 , а потім ще зі свого двору вийшла сусідка ОСОБА_17 . Будучи за воротами, у своєму дворі, ОСОБА_12 звинувачували її в тому, що це вона на них напала.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показала того дня, вона разом з ОСОБА_19 , який був за кермом автомобіля, їхала додому. Під час руху автомобіля вона побачила бійку. ОСОБА_19 зупинив машину, тоді вона побачила як ОСОБА_20 тримав ОСОБА_5 за шию, яка лежала на землі, а ОСОБА_15 била потерпілу палицею.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що того дня, він їхав автомобілем разом зі знайомою ОСОБА_18 . Вони побачили бійку, а саме як лежала жінка, намагалася встати, в цей час чоловік її придавив, не давав піднятися, а інша жінка била палицею, схожою на держак. Машину він зупинив, ОСОБА_11 вибігла та почала кричати, на крики вийшла ще сусідка, двір якої через дорогу.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні вказала, що є сусідкою обвинуваченого та потерпілої. Того дня вона перебувала вдома та почула крики, у зв`язку з чим вийшла на вулицю, там вже було скупчення людей, бійки вона не бачила. ОСОБА_5 попросила її викликати поліцію, однак свідок відмовила, потерпіла показала їй, що у неї червона рука і синя нога - вгорі.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що у 2024 році за заявою ОСОБА_23 він робив земельні заміри на ділянці домогосподарства, належній обвинуваченому, щоб встановити межі між домогосподарствами ОСОБА_12 та ОСОБА_9 . На виклик поїхав він та ОСОБА_24 . Результатами його роботи замовники скоріш за все були задоволені, претензій, скарг йому не висловлювали. Письмових документів він замовникам не давав, у них є всі необхідні документи: державний акт на право власності на земельну ділянку, технічна документація, яка складалася раніше. Під час замірів він з`ясував, що межі земельних ділянок фактично зміщені приблизно на 10 см, однак не пам`ятає на чию користь ця межа порушена. Очевидцем події, яка розглядається в судовому засіданні він не був.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що в той день вона та її дитина рухалися велосипедами. Проїжджаючи повз подружжя ОСОБА_12 та ОСОБА_5 вона чула, що вони сварилися, але поїхала далі. Озирнувшись побачила як обвинувачений кидає у бік потерпілої покришку від автомобіля, яка внаслідок його дій опинилася на протилежному боці дороги від їхніх домогосподарств. Рухаючись далі свідок почула крики потерпілої про допомогу, озирнувшись побачила, що учасники події лежать на землі, тому розвернулася. В цей час обвинувачений тримав потерпілу рукою за шию, а дружина обвинуваченого ОСОБА_14 била потерпілу палицею. Будь-яких предметів в руках потерпілої свідок не бачила.

Свідок ОСОБА_25 , яка є сусідкою обвинуваченого та потерпілої, в судовому засіданні показала, що того дня бійки не бачила, криків також не чула. Вийшовши зі свого подвір`я на вулицю бачила ОСОБА_5 , яка стояла на межі між подвір`ями ОСОБА_12 та ОСОБА_9 та кричала, що її побили. При цьому пам`ятає як вийшовши з будинку на подвір`я чула як під`їхав невідомий автомобіль, з якого вийшла свідок ОСОБА_18 . Згодом вона бачила у обвинуваченого ОСОБА_7 перебинтовану руку, однак з чим це пов`язано їй невідомо.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні вказала, що 24.06.2024 вона перебувала у складі слідчої групи, яка виїжджала за викликом щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Ближче до обіду найдішов виклик та вона разом з ОСОБА_27 поїхали на місце події. Потерпіла пояснювала, що ОСОБА_7 тримав її рукою за шию, а ОСОБА_15 била палицею. У потерпілої на шиї були червоні плями від здавлювання, і синці на правому стегні. У заявниці був збуджений стан, їй надавалася медична допомога. ОСОБА_28 вони побачили, коли рухалися з виклику назад до відділу, він йшов з перебинтованою рукою.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні вказав, що перебував у складі слідчо-оперативної групи, яка отримала виклик щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , яка повідомила, що тілесні ушкодження їй нанесло подружжя ОСОБА_12 . У потерпілої на шиї було почервоніння та синці, також синець був на нозі.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні вказав, що 24.06.2024 він перебував у відрядженні, близько 10:00 години ранку до нього зателефонувала дружина потерпіла ОСОБА_5 та сказала, що за заявою ОСОБА_12 о 14-00 год прийде землемір робити заміри. Зі слів дружини йому відомо, що коли вона приїхала додому, землемір ОСОБА_13 заміри вже зробив, обладнання склав, повідомив дружині, що гілки груші ОСОБА_12 , які звисають на їх бік вони можуть обрізати, на що ОСОБА_30 заперечив. ОСОБА_13 і землемір із селищної ради поїхали, ОСОБА_20 з образливими висловлюваннями в бік його дружини, потерпілої ОСОБА_5 , взяв покришку, яка лежить біля господарства потерпілої, та кинув у неї. Потерпіла відхилилася, і покришка полетіла в бік сусідського паркану. Після цього подружжя ОСОБА_12 напало на його дружину, яка намагалася оборонятися, потім ОСОБА_15 забігла у свій двір, і вибігла вже з палицею, якою нанесла потерпілій удар по лівій нозі. ОСОБА_31 ухватилася за вказану палку, ОСОБА_32 обійшов потерпілу і ухватив її за шию, а ОСОБА_15 нанесла удари палкою по голові та ключиці потерпілої. Коли почали кричати люди, які стали очевидцями події, подружжя ОСОБА_12 забігли у свій двір. Також свідок пояснив, що після події, він з дружиною двічі були змушені їздити в п. Полтава, а саме на наступний день поїхали до Полтавського районного відділу поліції, де отримали направлення на судмедекспертизу. У зв`язку з отриманими під час події тілесними ушкодженнями дружину госпіталізували, вона перебувала у стаціонарному відділенні лікарні, розташованій у селищі Диканька, проте її направили на обстеження МРТ, яке в селищі Диканька не проводиться, отже вона знову змушена була поїхати в м. Полтава. Під час поїздок вони витрачали кошти на пальне.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що того дня після того, як провели заміри земельної ділянки і землеміри поїхали, вона разом зі своїм чоловіком обвинуваченим ОСОБА_7 , якого в цей день виписали з лікарні, збиралися їхати в село, і вона пішла відкривати ворота та почула шум, вийшовши через хвіртку на вулицю, побачила як ОСОБА_5 біжить до її чоловіка, кричить на нього та лізе битися. ОСОБА_7 почав відходити і майже не впав. Свідок почала заступатися за обвинуваченого, тому ОСОБА_5 кинулася битися з нею, а ОСОБА_14 задкувала до своєї хвіртки. В цей час ОСОБА_7 ззаду взяв потерпілу, щоб захистити її свою дружину. Під час цих дій ОСОБА_5 вкусила обвинуваченого за руку, свідок побачила, що у обвинуваченого з руки тече кров, та забігла у свій двір, взяла палицю, за допомогою якої була підв`язана квітка, і вдарила нею ОСОБА_5 по лівій нозі. Потерпіла взяла палку обома руками, а обвинувачений стояв над потерпілою, яка тримала його руку зубами. Коли ОСОБА_5 відпустила ОСОБА_33 , свідок пішла викликати швидку, яка забрала його до лікарні. Під час цієї події у ОСОБА_5 в руках були ключі.

Також в судовому засіданні були дослідженні наступні докази:

- витяг з ЄРДР від 11.10.2024 відповідно до якого 24.06.2024 до чергової частини ВП № 2 Полтавського РУП надійшла письмова заява від ОСОБА_5 про те, що 24.06.2024 в АДРЕСА_1 її сусід ОСОБА_7 спричинив їй тілесні ушкодження (том 1, а.с.193);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.10.2024, яка надійшла від потерпілої ОСОБА_5 (том 1, а.с. 194);

- висновок експерта (додатковий) № 999 від 14.10.2024, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_5 встановлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку з почервонінням шкіри потиличної ділянки, які утворились від дії тупого предмету, що можливо і при падінні та які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; гематоми м`яких тканин зовнішньої поверхні верхньої третини лівого стегна, яка утворилась від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, якою могла бути і дерев`яна палиця чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою та яка кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; забою, гіперемії шкіри шиї, які утворились від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, якими могли бути пальці рук людини чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою та які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження. Дані тілесні ушкодження утворились не менш, як від трьохкратної дії травмуючих факторів (том 1, а.с. 195-196);

- протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_5 від 11.10.2024 та доданими до нього фототаблицею та відеозаписом (том 1, а.с. 197-199, 200-202, 203);

- висновок експерта (додатковий) № 1018 від 15.10.2024, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_5 встановлено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку з почервонінням шкіри потиличної ділянки, які утворилися від дії тупого предмету, що можливо і при падінні, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; гематоми м`яких тканин зовнішньої поверхні верхньої третини лівого стегна, яка утворилась від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, якою могла бути і дерев`яна палиця чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою та яка кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, забою, гіперемії шкіри шиї, які утворились від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, якими могли бути пальці рук чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою та які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження. Покази потерпілої ОСОБА_5 , дані нею 11.10.2024 в ході проведення слідчого експерименту за її участі, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи та додаткових судово-медичних експертиз за участю ОСОБА_5 (том 1, а.с. 204-205);

- протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_18 від 21.10.2024 та доданою до нього фототаблицею (том 1, а.с. 206-208, 209-210);

- висновок експерта № 513 від 25.06.2024 (т. 1, а.с. 211-212);

- висновок експерта (додатковий) № 753 від 02.08.2024 (том 1, а.с. 213-214);

- висновок експерта (додатковий) № 896 від 12.09.2024 (том 1, а.с. 215-216);

- висновок експерта (додатковий) № 912 (т. 1, а.с. 217-218);

- протокол огляду місця події від 30.06.2025, фототаблиця до нього та схема (т. 2 а.с. 126-130, 131-134, 135).

Судово-медичний експерт ОСОБА_34 допитана у судовому засіданні для роз`яснення наданих нею висновків, показала, що у потерпілої ОСОБА_5 було встановлено ушкодження від трикратної дії травмуючих факторів, тілесні ушкодження виявлено у трьох зонах тіла, експертиза проводилась на підставі медичної документації ОСОБА_5 . Ушкоджень від «перетягування» у потерпілої не було виявлено, її не волокли, у медичній документації, наданій для проведення висновку не зазначено в якій ділянці шиї потерпілої були тілесні ушкодження.

Також в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_35 - дізнавач СПД ВП № 2 Полтавського РУП, яка показала, що під час складення схеми до протоколу огляду місця події від 30.06.2025 нею була допущена технічна помилка і адреси двох домогосподарств зазначені як « АДРЕСА_1 », та пояснила, що домогосподарство, яке позначено зверху схеми має адресу « АДРЕСА_2 ».

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом повністю доведена стороною обвинувачення та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показання потерпілої є послідовними, логічними, узгоджуються з показаннями інших свідків, зокрема ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 . Незначні розбіжності в показаннях свідків щодо окремих обставин події не є суттєвими та не спростовують подію та обставини вчинення правопорушення, які підтверджуються іншими належними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Крім того свідки, крім свідка ОСОБА_10 , показання якої суд оцінює критично, не підтвердили того факту, що у потерпілої ОСОБА_5 в руках була велика зв`язка ключів. У суду відсутні підстави вважати неправдивими показання свідків, що надані в судовому засіданні під присягою.

Показання свідка ОСОБА_10 суд оцінює критично, оскільки вона є дружиною обвинуваченого, її покази суперечливі, та повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Докази, надані стороною захисту, зокрема копії ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19.11.2024, ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.01.2025, виписки із медичної картки хворого, консультативного висновку спеціаліста, висновку експерта № 512 від 25.06.2025, додаткових висновків експерта, не спростовують вину обвинуваченого та не є такими, що підтверджують версію обвинуваченого про те, що він діяв у стані необхідної оборони.

Щодо клопотань захисника адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого про визнання доказів недопустимими суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим законом.

Твердження сторони захисту, що усі докази, надані стороною обвинувачення є недопустимими, оскільки обвинувачений та його захисник не отримали доступу до цих матеріалів у порядку, передбаченому КПК України, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються, зокрема розпискою про отримання матеріалів дізнання.

Твердження щодо визнання недопустимими судово-медичних експертиз суд також відхиляє. Під час досудового розслідування даного кримінального провадження, в порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством, проведено судово-медичні експертизи № 999 від 14.10.2024 та № 1018 від 15.10.2024, згідно яких у потерпілої виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою, гіперемії шкіри шиї, які утворились від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, якими могли бути пальці рук людини чи будь який інший предмет з подібною характеристикою та які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження та встановлено, що покази потерпілої, дані нею 11.10.2024 в ході проведення слідчого експерименту за її участю, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи та додаткових судово-медичних експертиз. Посилання у зазначених експертизах на обставини справи, дані огляду гр. ОСОБА_5 , наведені у висновку експерта № 513 від 25.06.2024, додатковому висновку експерта № 753 від 02.08.2024, додатковому висновку експерта № 896 від 12.09.2024 та у додатковому висновку експерта № 912 від 17.09.2024, які були отриманні до внесення відомостей до ЄРДР у даному кримінальному провадженні, не є підставою для визнання судово-медичних експертиз, отриманих у порядку, передбаченому КПК України, недопустими доказами.

Проаналізувавши пояснення обвинуваченого у сукупності з іншими доказами у справі, суд вважає, що обрана обвинуваченим ОСОБА_7 позиція щодо невизнання своєї вини за пред`явленим йому обвинуваченням, є тактикою сторони захисту обвинуваченого з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення. Покази обвинуваченого, надані в судовому засіданні, повністю спростовуються іншими дослідженими по справі доказами у їхній сукупності.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 поза розумним сумнівом знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

Разом з тим, згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, в яких визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. При цьому, суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно зі ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, також не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченого, який є особою похилого віку, раніше не судимий, згідно характеристики за місцем проживання компрометуючи матеріали на якого відсутні, до адміністративної відповідальності не притягався, скарг стосовно його поведінки не надходило.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових правопорушень.

Вирішуючи пред`явлений цивільний позов суд зазначає наступне.

Потерпілою ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню подано цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої правопорушенням, а саме матеріальну шкоду, оскільки вона витратила 20 літрів пального для автомобіля для поїздки до м. Полтава, а саме до Полтавського районного відділу поліції, проходження судово-медичної експертизи та для медичного обстеження, що у грошовому еквіваленті становить 1101,2 грн, та на фотознімки ушкоджень, за які вона сплатила 300 грн. Разом з тим, оскільки ушкодження їй нанесені ОСОБА_10 та обвинуваченим, ці витрати вона ділить на двох і просить стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 700,6 грн. Також просить стягнути моральну шкоду у сумі 15000 грн., посилаючись зокрема на те, що внаслідок дій ОСОБА_7 вона тривалий час відчувала сильний фізичний біль в області голови та шиї, її постійно турбують мігрені, через що вона страждає. Крім того, вона морально страждає бачачи як її чоловік, який військовий та перебуває у відрядженні, хвилюється за її стан здоров`я через вказану подію.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 та її представник - адвокат ОСОБА_6 підтримали цивільний позов та просили його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 цивільний позов не визнали, вказавши про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого правопорушення не доведена, цивільний позов є безпідставним та необґрунтованим. Просили відмовити у задоволенні цивільного позову в повному обсязі.

Розглянувши цивільний позов, дослідивши надані на його обґрунтування докази, вислухавши доводи сторін цивільного позову та їх представників, свідка ОСОБА_29 суд дійшов такого висновку.

Статтями 22 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Нормами ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою статті 1167 ЦК України.

Вирішуючи питання про стягнення матеріальної шкоди суд дійшов висновку, що заявлена вимога підлягає задоволенню, розмір шкоди підтверджується відповідними чеками (т. 1 а.с. 36, 37).

Щодо заявленої моральної шкоди, яку потерпіла оцінила у 15000 грн., суд виходить з положень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року та враховує глибину фізичних і душевних страждань потерпілої у зв`язку з вчиненим ОСОБА_7 правопорушенням, оскільки в її житті відбулися вимушені зміни та порушився звичайний ритм життя, а тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає що відшкодуванню підлягає моральна шкода в розмірі 1000 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 368-371, 373-374, 392-393, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_36 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 700,6 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн., а всього 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 60 коп.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію після подачі до суду відповідної заяви.

Головуючий: ОСОБА_1