справа № 208/4404/25
провадження № 1-в/208/428/25
УХВАЛА

01 травня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Кам`янська

виправна колонія (№ 34)» ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання у зв`язку з декриміналізацією або заміну невідбутої частини покарання пробаційним наглядом,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2025 року засуджена ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про звільнення від відбування покарання на підставі ст.5 КК України у зв`язку із внесенням змін до кримінального кодексу України Законом № 3886-IX від 18.07.2024 року.

11.04.2025 року засуджена ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить замінити покарання у вигляді позбавлення волі на пробаційний нагляд, на підставі Закону №3342-ІХ.

В судовому засуджена підтримала заявлені клопотання, просила декриміналізувати вироки відносно неї, або застосувати більш м`яке покарання у виді пробаційного нагляду.

Представник ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» заперечив проти задоволення клопотань, вказав що покарання у виді пробаційного нагляду не передбачена кримінальним кодексом за даними вироками, також вказав що сума шкоди викраденого майна перевищує мінімальну суму, з якої настає кримінальна відповідальність, тому під дію Закону № 3886-IX від 18.07.2024 року засуджена ОСОБА_5 не підпадає.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотань, підтримав позицію представника колонії.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про зміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вказане, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Отже, Законом № 3886-ІХ фактично були внесені зміни і до законодавства України про кримінальну відповідальність, зокрема в частині визначення розміру викраденого майна, за наявності якого (розміру) настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024, справа № 278/1566/21, зроблено правовий висновок, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п.5 підрозд.1 розд. ХХ та пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_5 засуджена вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2022 року за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. Згідно вказаного вироку вартість заподіяної шкоди внаслідок кримінального правопорушення становила 5600,00 гривень (епізод від 21.06.2022 р.).

Окрім цього, ОСОБА_5 засуджена вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2022 та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 дня позбавлення волі. Згідно вказаного вироку розмір заподіяної шкоди внаслідок кримінальних правопорушень становила: 3779,30 грн. за епізодом від 02.08.2023 року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481,00 гривень; 01 січня 2023 року 2684,00 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 злочинів, розмір заподіяної шкоди, з якого настає кримінальна відповідальність, становив:

за 2022 рік 2481,00 * 50% * 2 = 2 481,00 грн.

за 2023 рік 2684,00 * 50% * 2 = 2 684,00 грн.

Ураховуючи те, що розмір заподіяної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, вчиненими ОСОБА_5 за вищевказаними вироками, перевищує розмір, з яких відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання засудженої про її звільнення від відбування покарання на підставі ст.5 КК України, у зв`язку із внесенням змін до кримінального кодексу України Законом № 3886-IX від 18.07.2024 року.

Щодо вирішення клопотання про заміну покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді пробаційного нагляду, судом враховується наступне.

ОСОБА_5 засуджена вироками Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2022 року та 28.03.2024 року за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 та ч.4 ст.185 КК України відповідно.

28.03.2024 набрав чинності Закон № 3342-ІХ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 яким кримінальний кодекс доповнено новим видом покарання «Пробаційний нагляд», та внесено зміни до ряду санкцій статей.

Відповідно до ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першоюстатті 72 КПК України.

Частина 1 статті 82 КК України передбачає, що невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Змін до покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за вчинення яких засуджена ОСОБА_5 відбуває покарання, законодавцем не вносилось, та вказана частина статті не передбачає іншого покарання, окрім позбавлення волі.

Враховуючи викладене, суд також вважає безпідставним клопотання засудженої ОСОБА_5 про заміну покарання у вигляді позбавлення волі на пробаційний нагляд на підставі Закону №3342-ІХ, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання у зв`язку з декриміналізацією або заміну невідбутої частини покарання пробаційним наглядом - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Кам`янського протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 17:00 год. 02.05.2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1