Справа № 202/4738/25
Провадження № 1-кс/202/5307/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

29 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_8 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого та прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000043, внесеного до ЄРДР 19.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зі скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000043, внесеного до ЄРДР 19.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Скарга мотивована тим, що 25 червня 2025 року на підставі ухвали Індустріального районного суду в м. Дніпрі, був проведений обшук в квартирі, якою користується ОСОБА_4 , під час якого було добровільно видано ОСОБА_4 телефон iPho Max з коробкою, а також телефон «Ноnor», 4 банківські картки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , накопичені протягом життя ОСОБА_6 і ОСОБА_9 кошти в сумі 7500 доларів США, 1000 євро та 7700 грн., спільно з якими знаходились записи, як про витрати, так і час накопичення, накопичені кошти ОСОБА_4 , про що повідомлено слідчому. Арешт на зазначене майно судом не накладався, а тому ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 звернулись до слідчого з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, однак постановою начальника слідчого відділення СВ Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 відмовлено в задоволенні клопотання. Станом на час звернення до суду з цією скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 і ОСОБА_9 не набули ні статусу підозрюваних, ні статусу третіх осіб, щодо яких вирішується питання про арешт майна.

Просили зобов`язати прокурорів Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра , включених до групи прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000043 від 19.02.2024 року, а також слідчих слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, призначених до групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000043 від 19.02.2024 року повернути майно, що було тимчасово вилучено 25 червня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 10 червня 2025 року за адресою: вул. Осіння, 3/43, а саме: 12000 доларів США, 1000 євро та 17500 грн. , телефон iPhon 16 Pro Max з коробкою, телефон «Ноnor» та 4 банківські картки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала викладені в скарзі обставини та просила скаргу задовольнити.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні скарги, зазначаючи, що дозвіл на відшукання та відповідно вилучення зазначених в скарзі мобільних телефонів, банківських карток та грошових коштів був наданий в ухвалі слідчого судді, тому вважають, що вилучене майно не є тимчасово вилученим. Всі вилучені предмети, речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Наголошували, що наразі досудове розслідування триває, встановлюються всі обставини вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі й причетність ОСОБА_4 .

Заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність дізначава, слідчого або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, в тому числі - володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Скаржник просить повернути відповідне майно, вказуючи на наявність в нього статусу тимчасово вилученого.

У відповідності до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Слідчим суддею встановлено, що в СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000043, внесеного до ЄРДР 19.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 10 червня 2025 року у справі № 202/4738/25 (провадження № 202/4387/2025) надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , з метою відшукання: наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, чорнових записів, мобільних телефонів, сім-карток, за допомогою яких зв`язувались співучасники злочину, банківських платіжних картки, грошових коштів у готівковій та електронній формах, отриманих в результаті здійснення незаконної діяльності; персональних комп`ютерних систем та їх частин (комп`ютерів, ноутбуків, планшетів); мобільних терміналів (мобільних телефонів) систем зв`язку; електронних носіїв інформації.

У зазначеній ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку вказано, що з доданих до клопотання розсекречених матеріалів НСРД та інших протоколах слідчих дій, слідчим суддею встановлено, що доводи клопотання знайшли своє підтвердження і ОСОБА_4 як співвиконавець входить до організованої групи осіб, які займаються скоєнням злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних речовин за обставин викладених у клопотанні.

25.06.2025 в період з 06:15 по 09:19 було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , під час здійснення якого було вилучено грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 49 купюр на загальну суму 490 гривень; грошові кошти номіналом 500 гривень у кількості 20 купюр на загальну суму 10 000 гривень; грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 45 купюр; грошові кошти номіналом 100 євро у кількості 3 купюр; грошові кошти номіналом 50 євро у кількості 14 купюр; грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 30 купюр; грошові кошти номіналом 500 гривень у кількості 7 купюр; грошові кошти номіналом 200 гривень у кількості 21 купюр; 4 банківські картки N? НОМЕР_1 . емітована в АТ КБ «Приват Банк», N? НОМЕР_2 . емітована в АТ КБ «Приват Банк», N? 4148 АТ КБ "Приват Банк". N? НОМЕР_4 , емітована в АТ «Універсал Банк»; мобільний телефон «Honor», imei: НОМЕР_5 , мобільний телефон «Iphone 16 Pro Max» imei: НОМЕР_6 з коробкою.

Постановою слідчого СВ Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області від 26 червня 2025 року зазначені вище вилучені банківські картки, мобільний телефон та грошові кошти визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку. При чому майно, яке вилучається під час обшуку, в залежності від зазначення в ухвалі на обшук, може мати різний статус. Це обумовлює різницю в його подальшому процесуальному оформленні у кримінальному провадженні і, відповідно, відмінність в питанні повернення власнику.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку. При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Вказана слідча дія відповідно до ст. 234 КПК України проводиться на підставі ухвали слідчого судді, в якій, з-поміж іншого, мають міститися відомості про речі та документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук (п.6 ч.2 ст. 235 КПК України).

Необхідність зазначення таких відомостей узгоджується із тим, що під час розгляду клопотання про надання дозволу на обшук слідчий/прокурор, серед іншого, має довести достатність підстав вважати, що відповідні речі та документи мають значення для досудового розслідування, відомості, які в них містяться, можуть бути доказами під час судового розгляду, а також, можливість перебування таких речей та документів у зазначеному житлі чи іншому володінні особи ( п.2-4 ч.5 ст.234 КПК України).

Враховуючи зазначене, при вирішенні питання про дозвіл на проведення обшуку, здійснюється судовий контроль за втручанням у право власності осіб, зокрема щодо конкретного обсягу майна, яке має значення для конкретного кримінального провадження та яке за умови подальшого дотримання встановлених законом правил отримання доказової інформації із таких речей і документів та її фіксування забезпечуватиме правомірність утримання такого майна органом досудового розслідування.

Наявність судового контролю при отриманні дозволу на відшукання речей і документів, що мають значення для кримінального провадження, в сукупності з дотриманням встановлених законом правил отримання і фіксування доказової інформації із вилучених під час обшуку речей і документів, обумовлює правомірність утримання їх органом досудового розслідування без накладення арешту.

Отже, тимчасово вилученим під час виконання ухвали про обшук майном є вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Для повернення майна в порядку ст. 169 КПК України, заявник має довести перед слідчим суддею, що відповідне майно, відносно якого порушується питання про його повернення, не входило до переліку майна, на яке слідчим суддею прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про проведення обшуку.

Дозвіл на вилучення мобільних телефонів, сім-карток, банківських платіжних карток, грошових коштів у готівковій та електронній формах, отриманих в результаті здійснення незаконної діяльності; персональних комп`ютерних систем та їх частин (комп`ютерів, ноутбуків, планшетів); мобільних терміналів (мобільних телефонів) систем зв`язку; електронних носіїв інформації був наданий в ухвалі слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпра від 10 червня 2025 року у справі № 202/4738/25 (провадження № 202/4387/2025).

Належних доказів на підтвердження обставин скарги не надано. Не надано будь-якого документа, що підтверджує, що вилучені банківські картки належать скаржникам.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 є співвласником житла, в якому проводився обшук і де були виявлені та вилучені грошові кошти. Частки співвласників у натурі не виділені. Матеріали скарги не містять даних щодо встановлення між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як співвласниками порядку користування квартирою.

Приймаючи до уваги, що слідчим суддею був наданий дозвіл на відшукання під час обшуку грошових коштів, такий обшук проводився за місце мешкання ОСОБА_4 , який є співвласником житла разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак, слідчому судді не надано переконливих даних та доказів, що виявлені кошти, в тому числі їх частина, належать ОСОБА_6 . Копія трудової книжки, копія квитанції про здійснення валютно-обмінної операції щодо купівлі 200 доларів США, яка не містить прізвище особи, яка здійснила зазначену операцію, та копії чорнових записів, не є беззаперечними доказами, що підтверджують походження вилучених грошових коштів.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування на даний час виправдовують такий ступінь втручання в права ОСОБА_4 та на цьому етапі досудового розслідування повернення вилучених за місцем мешкання ОСОБА_4 грошових коштів є передчасним.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя зазначає, що скаржники не позбавлені права в подальшому повторно ставити питання про повернення вилученого майна, в тому числі у передбачених законом випадках звернутися до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, зокрема після проведення у кримінальному провадженні відповідних слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення обставин кримінальних правопорушень, відомості про вчинення яких внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, походження вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого та прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000043, внесеного до ЄРДР 19.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1