Номер провадження по справі 1-кс/387/81/25
У Х В А Л А

28 квітня 2025 року селище Добровеличківка

Слідчий суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю власника майна ОСОБА_3 представника власника майна - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000378 від 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області надійшла заява ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000378 від 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.01.2025 у справі ЄУН № 387/1713/24.

У поданій заяві ОСОБА_3 просить: скасувати арешт майна, а саме: автомобіль

«RenaultKangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , являється ОСОБА_3 , відрізки деревини породи «ясен, дуб» об`ємом одного складометра та дві бензопили марки «StihlAK-20», «StihlMS170», які поміщено на зберігання до території Помічнянського комбінату комунальних послуг за адресою: вул. Січових Стрільців, 1а, м. Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області; зобов`язати старшого слідчого СВ відділення поліції №2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУПН в Кіровоградській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № № 0000378 від 30.12.2024 повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль «RenaultKangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , являється ОСОБА_3 , відрізки деревини породи «ясен, дуб» об`ємом одного складометра, які було виявлено в кузові автомобіля, дві бензопили марки «StihlAK-20», «StihlMS170», які поміщено на зберігання до території Помічнянського комбінату комунальних послуг за адресою: вул. Січових Стрільців, 1а, м. Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області для відповідального зберігання.

Свої вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що 07 січня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області, з метою збереження речових доказів, накладено арешт на майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування автомобілем «RenaultKangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , являється ОСОБА_3 , відрізки деревини породи «ясен, дуб» об`ємом одного складометра та дві бензопили марки «StihlAK-20», «StihlMS170», які поміщено на зберігання до території Помічнянського комбінату комунальних послуг за адресою: вул. Січових Стрільців, 1а, м. Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області. На переконання заявника, арешт накладений з правових підстав, передбачених частин 2,3 статті 170 КПК України, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у його права та інтереси, як власника автомобіля «RenaultKangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому вважає про відсутність перешкод для передання арештованого майна у користування заявника, виходячи з позиції розумності та співмірності обмеження права власності, права користування та наслідків такого арешту. Поміж з тим заявник зазначає, що органом досудового розслідування з часу внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000378 від 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, відносно нього не проведено жодної слідчої дії, підозра у вчиненні кримінального правопорушення не оголошувалося, протокол тимчасового вилучення майна не надавався. За наведеного, заявник просить скасувати арешт, накладений на вказане майно та повернути йому, як власнику для відповідального зберігання.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги заяви, просив суд задовольнити заяву за наведених у ній підстав. Адвокат ОСОБА_4 підтримала позицію ОСОБА_3 при розгляді заяви. Додатково зазначила, що на протязі чотирьох місяців слідчим не вчинено жодної слідчої дії в межах даного кримінального провадження. На звернення як заявника ОСОБА_3 , так і її звернення, слідча не відреагувала.

Слідча в судове засідання не з`явилися. Супровідним листом за вхідним номером суду 2769/25 від 28.05.2025, подала матеріали кримінального провадження № 0000378 від 30.12.2024.

Дослідивши матеріали заяви та надані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що дана заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 ст.174 КПК України встановлено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею втановлено, що ухвалою слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 січня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000378 від 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, накладено арешт на майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а саме: автомобіль "RenaultKangoo" реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , являється ОСОБА_3 , в кузові якого виявлено відрізки деревини породи "ясен, дуб" об`ємом одного складометра та дві бензопили марки "Stihl АК-20", "Stihl MS170", з метою збереження речових доказів та проведення судових експертиз. Зазначене майно 30 грудня 2024 року було вилучено в ході проведення огляду місця події та поміщено на зберігання до території Помічнянського комбінату комунальних послуг за адресою: вул. Січових Стрільців, 1а, м. Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Звертаючись до суду з заявою про скасування арешту арештованого майна ОСОБА_3 зазначає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у його права та інтереси, як власника автомобіля «RenaultKangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому вважає про відсутність перешкод для передання арештованого майна у його користування. Поміж з тим, заявник зазначає, що органом досудового розслідування з часу внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000378 від 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, відносно нього не проведено жодної слідчої дії, підозра у вчиненні кримінального правопорушення не оголошувалося, протокол тимчасового вилучення майна не надавався . Тому подальше його зберігання на арешт майданчику не є доцільним.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на приписи наведених вище положень процесуального закону, зважаючи на мотиви заяви, суд вважає, що є підстави для передання автомобіля «RenaultKangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 на зберігання ОСОБА_3 як законному власнику автомобіля, при цьому накладений арешт продовжує свою дію та забезпечить завдання арешту майна.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя, серед вищезазначеного враховує, що власник автомобіля ОСОБА_3 не є обвинуваченим по даному кримінальному провадженню, з моменту накладення арешту сплинув достатній строк для проведення необхідних експертиз та інших процесуальних дій,тому, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, суд вважає за можливе змінити спосіб арешту майна, а саме передати вказаний автомобіль та документи до нього на відповідальне зберігання заявнику ОСОБА_3 як законному власнику цього майна, заборонивши йому відчужувати та розпоряджатися майном.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що клопотання слід задоволити частково та передати ОСОБА_3 належний йому на праві власності автомобіль марки "RenaultKangoo" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , на відповідальне зберігання, із позбавленням ОСОБА_3 права відчужувати та розпоряджатися майном, попередивши його про необхідність збереження арештованого майна та, що в разі вчинення незаконних дій щодо автомобіля та документів до нього, він може нести кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Разом з цим, інші вимоги заяви про скасування арешту на відрізки деревини породи «ясен, дуб» об`ємом одного складометра та дві бензопили марки «StihlAK-20», «StihlMS170», за встановлених в судовому засіданні обставин та мотивів заяви ОСОБА_3 , слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 107,132,167,168,170,172,173,174,175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити частково.

Передати автомобіль марки "RenaultKangoo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , законному володільцю ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання, із позбавленням права на відчуження та розпорядження майном, до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність збереження арештованого майна та роз`яснити, що в разі вчинення незаконних дій щодо автомобіля, він може нести кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_6