Кримінальне провадження №629/4280/25
Номер провадження 1-кп/629/276/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лозова, Харківської області, громадянки України, з середньо освітою, не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 03.03.2025 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , яка 03.03.2025, була засуджена Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України, діючи всупереч вимогам статей 7, 8, 12, 13, 27, 36 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», у невстановленому місці, у невстановлені в ході судового розгляду дату та час, але не пізніше 11.03.2025 незаконно придбала наркотичний засіб метадон, який відповідно до Списку № 1 Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Після чого, 11.03.2025, в період часу з 12:14 по 12:16, співробітниками Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Лозова, м-н. 1, біля будинку № 27, у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено і вилучено 2,5 таблетки білого кольору, які згідно висновку експерта відноситься до наркотичних засобів та рослин обіг яких обмежено, загальною масою, 0,0599 грам.

Прокурором пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, особою, яка була засуджена протягом року за цією статтею.

У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обвинувачена в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, надала покази, підтвердивши обставини вчинення кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті. З правовою кваліфікацією своїх дій за ч. 2 ст. 309 КК України була згодна, фактичні обставини вчинення злочину не оспорювала, щиро каялась у вчиненому та просила суд суворо не карати.

Враховуючи показання обвинуваченої, а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої, дослідженням даних, які характеризують її особу, довідки про вартість висновків експертів, даних щодо речових доказів.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченої, суд находить її вину повністю доказаною, а її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, особою, яка була засуджена протягом року за цією статтею.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, обставиною, яке пом`якшує таке, суд визнає щире каяття.

Суд, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікуються, як нетяжкий злочин, його вид, суспільну небезпечність та наслідки.

Дослідженням особи обвинуваченої встановлено, що вона має неповну середню освіту, незаміжня, раніше судима, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2023 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання наркотиків (опіоїдів, психостимуляторів) зі шкідливими наслідками, проживає за постійним місцем проживання, де характеризується посередньо.

У судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченої відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку, передбаченому статтею 69 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладених вище обставин у кримінальному провадженні, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Також, обвинуваченою ОСОБА_4 не відбуте покарання, призначене вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.03.2025, яким остання засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. а-1) ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду.

Виходячи з положень п. а-1) ч. 1 ст. 72 КК України, невідбута частина призначеного ОСОБА_4 за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.03.2025 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік відповідає 6 місяцям позбавлення волі.

Відтак, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, суд до призначеного за цим вироком покарання частково приєднує невідбуту частину призначеного ОСОБА_4 за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.03.2025 покарання, перевівши при складанні покарань відповідно до вимог ст. 72 КК України менш суворий вид покарання у виді пробаційного нагляду у більш суворий позбавлення волі, виходячи із співвідношення, що одному дню пробаційного нагляду відповідають два дні обмеження волі, і остаточно визначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченої та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої витрати за проведення судової експертизи, речовин та виробів за електронною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/121-25/6403-НЗПРАП від 17.03.2025 у розмірі 3581 гривні 20 копійок.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді ПОЗБАВЛЕННЯ ВОЛІ строком на ОДИН рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.03.2025, остаточно призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк ОДИН рік ОДИН місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 .

Речові докази: таблетки, масою: 0,4957 г, 0,4933 г, 0,2362 г, що містить у своєму складі метадон, який віднесено до наркотичних засобів та рослин обіг яких обмежено та масою метадону, становить: 0,0244 г, 0,9242 г, 0,0113 г, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи, речовин та виробів за електронною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/121-25/6403-НЗПРАП від 17.03.2025 у розмірі 3581 гривні 20 копійок, які необхідно стягнути на наступні реквізити: ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку UA0020649, код класифікації доходів бюджету 24060300 з відміткою платежу - за експертні послуги.

Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_5