Справа № 199/6940/25
УХВАЛА

іменем України

2025 року травня місяця 20 дня м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, в посаді стрільця 3 стрілецького спеціалізованого відділення 3 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», який з 31.01.2025, у зв`язку з неповерненням з лікувального закладу до місця служби, перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого:

-26.06.2024 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців, та який ухвалою Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 30.11.2024 звільнений умовно-достроково від відбування покарання на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби за контрактом, невідбута частина покарання за яким становить 6 (шість) років 9 (дев`ять)місяців,

якому 17 травня 2025 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2025 року слідчий СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що солдат ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом, на посаді стрільця 3 стрілецького спеціалізованого відділення 3 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , будучи раніше засудженим за умисний тяжкий злочин, до якого застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, невідбута частина покарання за яким становить 6 місяців 9 днів, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, цілком обізнаний про те, що у зв`язку з триваючою повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений воєнний стан, який продовжено (останній раз - Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2025 № 26/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 15 січня 2025 року №4220-IX, на 90 діб тобто, до 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року), маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та 19 квітня 2025 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем їх спільної з матір`ю - потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , побачив на полиці шафи у спальній кімнаті комп`ютер персональний (планшет) торгової марки «Lenovo» моделі «Tab M10 HD (TB-X306F)», що належить потерпілій, в момент чого у ОСОБА_4 раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Визначивши вказаний планшет об`єктом свого злочинного посягання, реалізуючи раптовість якого, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю в спальній кімнаті ОСОБА_7 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, шляхом вільного доступу, без згоди потерпілої, взяв з полиці шафи комп`ютер персональний (планшет) торгової марки «Lenovo» моделі «Tab M10 HD (TB-X306F)», після чого, тримаючи викрадене майно безпосередньо при собі, залишив місце вчинення злочину, заволодівши у такий спосіб майном ОСОБА_7 та отримав можливість розпоряджатися викраденим на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій майнову шкоду на суму 3499,67 грн.

За вказаних обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Він же, ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, в посаді стрільця 3 стрілецького спеціалізованого відділення 3 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , виведеним в розпорядження командира у зв`язку з неповерненням до військової частини після проходження лікування, будучи раніше засудженим за умисний тяжкий злочин, до якого застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, невідбута частина покарання за яким становить 6 місяців 9 днів, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, цілком обізнаний про те, що у зв`язку з триваючою повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений воєнний стан, який продовжено (останній раз - Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2025 № 26/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 15 січня 2025 року №4220-IX, на 90 діб тобто, до 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року), маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову, повторно, в умовах воєнного стану, 11 травня 2025 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 17 годин 00 хвилин, знаходячись за місцем їх спільної з матір`ю - потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , побачив на полиці шафи у коридорі виріб із золота (ланцюжок), 585 проби, вагою 2,4 грама, що належить останній, в момент чого у ОСОБА_4 раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Визначивши золотий ланцюжок об`єктом свого злочинного посягання, реалізуючи раптовість якого, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю в коридорі ОСОБА_7 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, без згоди потерпілої, цілком розуміючи, що вчиняє злочин повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, взяв з полиці шафи в коридорі виріб із золота (ланцюжок), 585 проби, вагою 2,4 грама, після чого, тримаючи викрадене майно безпосередньо при собі, залишив місце вчинення злочину, заволодівши у такий спосіб майном ОСОБА_7 та отримав можливість розпоряджатися викраденим на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій майнову шкоду на суму 6124,78 грн.

За вказаних обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

За сукупністю скоєного, умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України.

17 травня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За таких обставин, порушується питання обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просила клопотання задовольнити, посилаючись на підстави, викладені в ньому та на існуючі ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проти обрання більш м`якого запобіжного заходу заперечувала, оскільки це не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього нормами КПК України обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, проте просив врахувати щире каяття підозрюваного, те, що він захищає Україну з 2014 року.

Підозрюваний ОСОБА_4 визнав провину та пояснив, що щиро кається у скоєному.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Так, відповідно до Витягу з ЄРДР №1 по кримінальному провадженню за №0000416 22.04.2025 внесено відомості про те, що 21.04.2025 до ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області звернулась ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із заявою про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 19 квітня 2025 року у період часу з 22 год. 00 хв. до 22 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, здійснив крадіжку планшету марки Леново, чим спричинив заявнику матеріальну шкоду в розмірі 3 499,67 грн. (ЄО №14375).

Також, відповідно до Витягу з ЄРДР №2 по кримінальному провадженню за №0000416 13.05.2025 внесено відомості про те, що 13.05.2025 до ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області звернулась ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із заявою про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 11 травня 2025 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи за її місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, здійснив крадіжку її особистого майна, чим завдав потерпілій шкоду у розмірі 7349,74 грн. (ЄО №17377).

17 травня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується: протоколами допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду речі від 15.05.2025 за участі ОСОБА_9 , протоколом огляду речі від 16.05.2025 за участі ОСОБА_7 , висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/105-25/4000-TB від 24.04.2025, протоколом огляду місця події від 13.05.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом перегляду відеозапису з камер відеоспостереження з приміщення ломбарду; висновком судової-товарознавчої експертизи № 1203 від 16.05.2025, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.

Слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у скоєні злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, раніше судимий, підозрюється у скоєнні злочину під час умовно-дострокового звільнення.

Наявність судимості у особи з урахуванням правових позицій ЄСПЛ (п. 34 Рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Турції», п. 9 рішення ЄСПЛ «Мацнеттер проти Австрії») свідчить про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 лише 30.11.2024 умовно-достроково звільнився від відбування покарання для проходження служби за контрактом. Невідбута ОСОБА_4 частина покарання становить 6 років 9 місяців.

Також, слідчий суддя зважує на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який скоєно під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, що діє по теперішній час.

Визнаючи доведеними заявлені слідчим та прокурором вищевказані ризики, слідчий суддя також керується практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26 липня 2001 року по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконного впливу на свідків та потерпілу існує у зв`язку з тим, що на даній стадії ще не встановлені усі обставини вчинення злочину, що можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_4 , як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків у кримінальному провадженні та на потерпілу, яка є його матір`ю, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Доказів того, що підозрюваний ОСОБА_4 не може за станом здоров`я перебувати під вартою, слідчому судді не надано.

При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід - тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України вважаю, що достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків передбачених статтею 177 КПК України розмір застави необхідно визначити в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 181 680 гривень.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18 липня 2025 року включно з утриманням останнього в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 будуть покладені обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала набирає чинності негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

20.05.2025