Справа № 199/5342/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в межах кримінального провадження №0000079 від 25.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 115 КК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів.

Обвинувачений, захисник не заперечували проти клопотання прокурора.

Вирішуючи клопотання, суд враховує наступне.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд не вдається до оцінки доведення або не доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України на цій стадії процесу.

Суд виходить з вірогідності причетності обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину.

Оцінюючи ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд зазначає, що обвинувачений може переховуватися від суду, окрім цього існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Так, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя особи, за який у разі доведеності його вини йому може загрожувати покарання від 7 до 15 років позбавленням волі.

Щодо суспільної небезпеки, суд приходить до висновку, що такий злочин має дуже високий ступінь суспільної небезпеки.

На думку суду вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією ЄСПЛ щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати, що на теперішній час свідки за даним кримінальним провадженням не допитані, тому ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Крім того, ОСОБА_4 судимий за скоєння кримінального проступку, який пов`язаний з незаконним оборотом наркотичних засобів, тому, у разі визнання його винуватим за даним кримінальним провадженням, йому має бути призначено покарання із застосуванням вимоги ч. 1 ст. 71 КК України.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При цьому застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих діянь, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час виключається можливість зміни запобіжного заходу, який застосований до обвинуваченого, на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого суд на даному етапі не встановив.

Досліджуючи питання щодо можливості зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який суд, враховуючи запровадження на всій території України військового стану, вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, вважає, що вказані відомості про особу обвинуваченого в сукупності із обсягом пред`явленого обвинувачення та встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що альтернативні запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З огляду на викладене клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 176-178,183,199, 331,350,369,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокуроразадовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», - до 07 серпня 2025 року включно.

Копію ухвали про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою направити директору Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», - для виконання.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

10.06.2025