Справа № 195/671/25
Провадження № 1-в/195/31/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2025 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Нікопольського районного відділу № 3 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про вирішення питання, пов`язане з виконанням вироку відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лебедине Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 27 вересня 2024 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 59-1 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду,

В С Т А Н О В И В:

начальник Нікопольського РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернувся до суду з поданням про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в частині виконання обов`язку працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Подання мотивовано тим, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був засуджений 27 вересня 2024 року вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 59-1 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

Так, 24 грудня 2024 року судове рішення у відношенні засудженого ОСОБА_5 було прийнято до виконання.

Відповідно вироку суду, на підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України на засудженого покладено наступний обов`язок: працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися д органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу). Зі вступної частини судового рішення відомо, що гр. ОСОБА_5 «не працює».

У зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_5 ухилявся від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, а саме самостійно не працевлаштувався та за направленням уповноваженого органу з питань пробації не став, як безробітний на облік в службі зайнятості, на підставі вимог статті 49-1 КВК України 7 лютого 2025 року були направлені матеріали стосовно суб`єкта пробації до ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області, для розгляду та вирішення питання про притягнення засудженого до кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Відповідно повідомлення ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області від 24.02.2025 року, в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, передбачений ст. 389 КК України, оскільки останній не ухиляється від офіційного працевлаштування, так як наразі вакантні посади для засудженого в установах та організаціях відсутні.

Отже, засуджений ОСОБА_5 працевлаштуватися офіційно в с. Кисличувата та с-щі Томаківка не має можливості, через відстність вільних робочих місць, що фактично унеможливлює виконання вищевказаного обов`язку працевлаштуватися.

У зв`язку з цим, 10.03.2025 року за вих. №21/36/306-25 на адресу Томаківського районного суду Дніпропетровської області було надіслано подання для вирішення питання пов`язаного з виконанням вироку в частині виконання обов`язхку. Але рішенням суду від 24.03.2025 року у задоволенні подання було відмовлено, керуючись п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України.

14.04.2025 року за вих. №21/36/430-25 до Хортицького районного суду м. Запоріжжя органом пробації було направлено подання про вирішення питання, пов`язаного з виконання судового вироку. 21.04.2025 року ухвалою Хортицького районного суду в задоволенні подання було відмовлено, оскільки воно подане із порушенням правил територіальної підсудності, регламентованого п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України.

Так, в клопотанні вказано, що доцільне надіслати повторно матеріали стосовно засудженого ОСОБА_5 для вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку в частині виконання обов`язку працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації, як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні подання т.я. є незрозумілим, що саме вимагає орган пробації від суду, чи замінити покарання, чи інше. Крім того, подання не містить інформації відносно того, чи звертався орган пробації із поданням до центру зайнятості про взяття на облік засудженого, як особу, що потребує працевлаштування, тобто з боку центру пробації не відпрацьовані всі завдання, які поставленні судом.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Представник Нікопольського РВ №3 ФДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області також не з`явився.

Відповідно до абз. 2 ч.5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

З урахуванням положень абз. 2 ч.5 ст. 539 КПК України суд вважає за можливе провести судовий розгляд без участі засудженого та представника Нікопольського РВ №3 ФДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області.

На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження здійснюється за допомогою технічних засобів. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши подання, матеріали справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як зазначено у ч.1, ч. 2 ст.539 КПК України питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку відповідно до п.14 ч.1 ст.537 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив вирок.

Статтею 59-1 КК України передбачено вид покарання пробаційний нагляд, який полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Зокрема, суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (ч. 2 ст. 59-1 КК України).

Згідно з ч. 3 ст. 59-1 КК України, суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язки: 1) використовувати електронний засіб контролю і нагляду та проживати за вказаною у рішенні суду адресою; 2) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля; 3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;5) пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про пробацію», пробаційна програма програма, що призначається за рішенням суду особі, засудженій до пробаційного нагляду, або особі звільненій від відбування покарання з випробуванням, та передбачає комплекс заходів, спрямованих на корекцію соціальної поведінки або її окремих проявів, формування соціально сприятливих змін особистості, які можливо об`єктивно перевірити;

Згідно з абзацом 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про пробацію», завданням пробації є реалізація пробаційних програм стосовно осіб, засуджених до пробаційного нагляду, або осіб звільнених від відбування покарання з випробуванням

Відповідно до абзаців 4-5 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про пробацію», орган пробації у межах своїх повноважень організовує: виконання покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, пробаційного нагляду;реалізацію пробаційних програм стосовно осіб, засуджених до пробаційного нагляду, звільнених від відбування покарання з випробуванням;

Відповідно до частин 3-5 ст. 10 Закону України «Про пробацію», орган пробації під час наглядової пробації реалізовує пробаційні програми стосовно осіб, засуджених до пробаційного нагляду або звільнених від відбування покарання з випробуванням. До реалізації пробаційних програм можуть залучатися підприємства, установи та організації незалежно від форми власності. Порядок розроблення та реалізації пробаційних програм визначається Кабінетом Міністрів України.

Розділом Х Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затв. наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року № 272/5 визначений порядок виконання покарання у виді пробаційного нагляду, зокрема п. 1 вказаного Розділу встановлено, що уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого до пробаційного нагляду, одержавши копію судового рішення, здійснює поставлення засудженого до пробаційного нагляду на облік у порядку, встановленому розділом IV цього Порядку.

Згідно з п. 3 Переліку заходів щодо реалізації пробаційних програм, затв. наказом Міністерства юстиції України від 28 березня 2018 № 926/5, у день отримання рішення суду, який поклав на суб`єкта пробації обов`язок проходження пробаційної програми, керівник органу пробації доручає представнику персоналу органу пробації, який пройшов відповідне навчання, реалізацію пробаційної програми (далі-куратор пробаційної програми). Якщо вид пробаційної програми судом не визначено, його визначає куратор пробаційної програми з урахуванням результатів оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення. Уповноважений орган пробації виконує обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням у тому числі і виконувати заходи, передбачені пробаційноюпрограмою.

Відповідно до п. 7 вказаного Переліку початок реалізації пробаційної програми для особи, засудженої допокарання у виді пробаційного нагляду, визначається куратором пробаційної програми з урахуванням того, що строк реалізації пробаційної програми не може перевищувати строк відбування покарання.

З наведеного слідує, що на орган пробації покладено виконання вироку лише в частині пробаційного нагляду та виконання заходів, передбачених пробаційною програмою.

За змістом пункту 5 ч. 2 ст. 49-1 КВК України, уповноважений орган з питань пробації, з-поміж інших обов`язків, здійснює контроль за виконанням засудженим обов`язків, покладених на нього судом, звертається до суду з поданням про зміну покладених обов`язків за результатами оцінки ризику вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 164 КВК України, у разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.

Статтею 537 КПК України визначений перелік питань, котрі вирішуються судом під час та після виконання вироків, одним з котрих є інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (пункт 14 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При цьому, саме для досягнення мети виправлення засудженого на останнього покладаються обов`язки передбачені ст. 59-1 КК України, наслідком виконання яких має стати усунення передумов вчинення кримінального правопорушення, соціалізації засудженого та як наслідок зменшення ризиків повторного вчинення кримінального правопорушення.

Вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.09.2024 року громадянин ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України, призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік. На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покладено такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Вирок ніким не оскаржувався і набрав законної сили.

Відповідно до вимог ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Крім того, відповідно до ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Так, 22 січня 2025 рок засуджений ОСОБА_5 з`явився до органу пробації та надав письмове пояснення, у якому зазначив, що декілька разів звертався до служби зайнятості, але в постановці на облік, як безробітного йому було відмовлено. В ЦЗН останньому була надана інформація щодо вільних вакансій. Також зі слів засудженого, він звертався до ТОВ «Дніпро Мілк Груп», ТОВ «СЕМ ЕКОПАК» та КП «Томаківське водопровідно-каналізаційне господарство» Томаківської селищної ради, де заповнив анкети на працевлаштування.

Завертаючись із клопотанням, орган пробації покликається на п. 14 ст. 537 КПК України.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи, вироком від 27.09.2024 чітко визначений обов`язок, який суд покладає на засудженого ОСОБА_5 та його об`єм, що без сумнівів та протиріч не є перешкодою для виконання вироку.

Крім того, подання не містить відомостей про те, що засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу), а саме, що засуджений втратив працездатність в наслідок інвалідності, протипоказана фізична праця, одноособово виховує дитину до трьох років, або дитину інваліда, є опікуном недієздатної особи, або інші обставини, що об`єктивно унеможливлюють перебування засудженого у трудових відносинах.

Суд вважає, що саме по собі письмове пояснення засудженого не підтверджує наявність обставин, які виключають можливість працевлаштування та за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

подання начальника Нікопольського районного відділу № 3 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2024 року за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 59-1 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду - залишити без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлено 26.05.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суд через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1

22.05.2025