Березівський районний суд Одеської області
30.06.2025
Справа № 494/1668/18
Провадження № 1-кп/494/10/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області кримінальне провадження № 0000092 щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Березівка Одеської області, перебуває у ДУ «Казанівська виправна колонія №93», раніше судимий:

- 08.11.2002 Березівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 15.09.2004 Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, 309 ч. 1, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, ст. 71 КК України повністю приєднано не відбуту частину покарання за вироком р/с від 08.11.2002, остаточно до 3 років 10 міс. 13 днів. Звільнився 22.08.2007;

- 24.11.2009 Березівським районним судом за ч. З ст. 185, ст. 309 ч.2, ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 24.05.2013 по відбуттю покарання;

- 03.03.2014 Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі,

- 20.02.2015 Березівським райсудом Одеської області за ст.ст. 185 ч. 3, 395, 70 КК України остаточно до позбавлення волі терміном на 4 років 6 місяців,

06.05.2015 Апеляційний Суд Одеської області визначив ст. 376 КПК України: вирок Березівського районного суду Одеської області від 20.02.2015 року змінити - вважати засудженим по ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, по ст. 185 ч. З КК України до 3 років позбавлення волі, по ст. 395 КК України до 6 міс. арешту в силу ст. 70 ч.1, 2 КК України до 3 років позбавлення волі. В силу ст. 70 ч. 1,4 КК України до 3 років 6 міс. позбавлення волі.

12.10.2023 року Березівським районним судом Одеської області засуджений за ч.1 ст.309 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі з іспитовим строком; Ухвалою суду від 26.09.2024 року скасовано звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням та направлено для відбування покарання з моменту фактичного затримання;

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КК України);

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, в період часу з 19 год. 00 хв. 22.03.2018 року по 07 год. 00 хв. 23.03.2018 року, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, повторно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, прибув до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де реалізуючи свій злочинний умисел, незаконно проник на територію подвір`я вказаного домоволодіння та шляхом пошкодження вікна, незаконно проник до будинку вказаного домоволодіння.Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, таємно викрав чоловічу куртку (дублянку), б/в, вартістю 1350 грн.; чоловічі штани, б/в, вартістю 325 грн.; чоловічі кросівки з надписом «Athletic», б/в, вартістю 990 грн.; формений кітель та кашкет системи МВС, б/в, які не представляють матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2665 гривень. Викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд.

На розгляд суду досудовим слідством винесено обвинувачення ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, поєднаному з проникненням у житло, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України.

Судом встановлено, що з урахуванням обвинувачення, внесеного на розгляд суду, вказаними умисними діями ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 185 КК України.

Ухвалою суду від 24.04.2025 року у даному кримінальному провадженні змінено потерпілу на ОСОБА_6 у зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_5 .

Потерпіла у судове засіданні 30.06.2025 року не з`явилась, водночас, 24.04.2025 року надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру не має. Просить призначити покарання відповідно до закону.

Суд, виконуючи вимоги ст.325 КПК України, заслухав думку учасників судового провадження щодо проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду, та можливість за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, і вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності потерпілого з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку.

Відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КПК України), з урахуванням того, що усі сторони просили суд про однаковий порядок дослідження доказів, що полягав у дослідженні пояснень обвинуваченого та письмових характеризуючих доказів, наданих суду та за відсутності заперечень сторін, з урахуванням розуміння сторін обставин справи, змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам правові наслідки таких їх дій про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити вирок в апеляційному порядку з підстав не встановлення обставин, доказів про які суду сторони не надали, суд задовольнив вказані клопотання і встановив порядок дослідження доказів, про який просили сторони.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Будучи допитаним під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчинені кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та надав суду пояснення про те, яким чином ним було скоєно кримінальне правопорушення, що він щиро розкаюється у вчинені злочину, просив суд призначити найменш суворе покарання.

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, яка характеризуються за місцем проживання посередньо, раніше неодноразово судимий, на утриманні нікого не має, не перебуває на обліку у психіатра та перебував на обліку у нарколога на «Д» обліку з 25.11.2008 року.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачених статтею 66 КК України, суд відносить визнання вини та щире каяття.

На думку суду, ціллю вказаного зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш м`якого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким обвинувачений скористався.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання згідно статті 67 КК України вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння; вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 у вироку суд обговорює питання призначення покарання.

При цьому. суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Злочин вчинений обвинуваченим є дійсно суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності особи. Однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, наданих суду відомостей щодо особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до статті 12 КК України, позицію державного обвинувача та самого обвинуваченого, думку потерпілого, з врахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що він щиро розкаявся у скоєному, а тому суд вважає за необхідне визнати його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення та призначити 4 роки позбавлення волі за даним кримінальним правопорушенням.

Разом з цим, судом встановлено, що вироком Березівського районного суду Одеської області від 12.10.2023 року ОСОБА_4 засуджений до двох років обмеження волі за ч.1 ст.309 КК України та на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 2 роки.

Водночас, ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 26.09.2024 року скасовано звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробовуванням на підставі вироку Березівського районного суду Одеської області від 12.10.2023 року та направлено останнього для відбування покарання, призначеного вироком суду у виді 2 (двох) років обмеження волі. У даний час ОСОБА_4 відбуває покарання за вищевказаним вироком у Державній установі «Казанківська виправна колонія (№93)». Дане кримінальне правопорушення, згідно вироку від 12.10.2023 року, вчинено у період 31.08.2023 року.

Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України обвинуваченому слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, оскільки після постановлення вироку в справі було встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Призначення покарання за ч. 4 ст. 70 КК України, в даному випадку, призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті.

Остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Березівського районного суду Одеської області від 12.10.2023 року у виді 2 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки, з урахуванням ухвали Березівського районного суду Одеської області від 26.09.2024 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, та визначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України у строк відбування остаточного покарання за цим вироком повністю зарахувати ОСОБА_4 покарання, відбуте частково за вироком Березівського районного суду Одеської області від 12.10.2023 року, з моменту його фактичного затримання на підставі ухвали Березівського районного суду Одеської обалсті від 26.09.2024 року до набрання даним вироком законної сили, за правилами передбаченими п.п. б п.1 ч.1 ст.72 КК України, відповідно до якої одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Ухвалою суду від 22.05.2025 року цивільний позов потерпілого по справі - залишено без розгляду за його заявою.

Витрати на експерта відсутні.

Суд також вважає, що речові докази по кримінальному провадженню №0000092, а саме: чоловічу куртку (дублянку); чоловічі штани; чоловічі кросівки з надписом «Athletic» - вважати повернутим потерпілому за розпискою.

До набрання вироком законної сили, ОСОБА_4 залишити перебувати у державній установі «Одеській слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 374 КПК України, 70,72, ч. 3 ст. 185 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Березівського районного суду Одеської області від 12.10.2023 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, - остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України у строк відбування остаточного покарання за цим вироком, повністю зарахувати ОСОБА_4 покарання, відбуте частково за вироком Березівського районного суду Одеської області від 12.10.2023 року, з моменту його фактичного затримання на підставі ухвали Березівського районного суду Одеської області від 26.09.2024 року до набрання даним вироком законної сили, за правилами передбаченими п.п. б п.1 ч.1 ст.72 КК України, відповідно до якої одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

До набрання вироком законної сили, ОСОБА_4 залишити перебувати у державній установі «Одеській слідчий ізолятор».

Цивільний позов у кримінальному проваджені - залишено без розгляду.

Витрати на експерта відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000092, а саме: чоловічу куртку (дублянку); чоловічі штани; чоловічі кросівки з надписом «Athletic» - вважати повернутим потерпілому за розпискою.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подачі апеляції - з моменту винесення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1