1 УХВАЛАСправа № 335/761/25 1-кс/335/2204/2025
про скасування арешту майна
Під час проведення обшуку зазначені телефон та флеш носії були оглянуті і зазначено, що в них не має інформації, яка цікавить слідство, разом з тим, це майно разом з іншим, було вилучено слідчим для складання відповідних протоколів огляду.
11.02.2025 слідчим суддею задоволено клопотання слідчого та на вказане майно ухвалою суду накладено арешт.
Необхідність накладання арешту в ухвалі зумовлено наявністю підстав передбачених ст. 170 КПК України накладання арешту на вказане майно, з метою забезпечення та збереження речових доказів. Метою накладення арешту на майно є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Адвокат звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді від 27.01.2025 надано дозвіл на проведення обшуку житла та іншого володіння, яке розташовується на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, знарядь вчинення злочину (в т.ч. колбочок з нашаруванням речовин, медичних шприців, ваги, пакувального матеріалу для розфасування порошкоподібних та кристалічних речовин, речовин сіро-зеленого кольору рослинного походження, засобів мобільного зв`язку, сім-карток, банківських карток), а також інших предметів, обіг яких обмежений або заборонений.
Отже, доказом факту та обставин, які має намір відшукати сторона обвинувачення є певні визначені та перелічені предмети, речовини та речі. Будь яка інформація що міститься на мобільних пристроях або інших носіях інформації під час обшуку слідство не цікавила і не відшуковувалась, і це питання постало лише після вилучення відповідного майна.
Так самі по собі, а ні смартфон, і ні флеш носії, не є знаряддям або предметом злочину, а є лише матеріальним носієм інформації, яка в них міститься та самі по собі не є необхідним та належним доказом.
Більш того, зазначені пристрої були оглянуті, а інформація яка в них міститься була перевірена слідчим під час обшуку, про що зазначено в протоколі обшуку.
На думку заявника, не є співмірним забезпеченням кримінального провадження та таким, що відповідає завданням кримінального провадження обмеження права власності та майно ОСОБА_4 телефон IPhone 14 Pro, який не має жодного статусу в зазначеному кримінальному провадженні.
Також, під час розгляду клопотання про арешт майна слідчим не зазначено, які саме сліди містять на собі, або який інтерес для слідства становлять вилучені смартфон IPhone 14 Pro, та вилучені флеш носії, та на які накладено арешт.
Таким чином, є підстави для скасування арешту на зазначене майно.
Враховуючи вищевикладене, просить скасувати арешт на майно: смартфон IPhone 14 Pro, в корпусі фіолетового кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , в прозорому чохлі, та 2 флеш носії, які належать ОСОБА_4 .
02.07.2025 адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву, відповідно до якої вимоги викладені в клопотанні підтримав та просив їх задовольнити, просив клопотання розглянути у його відсутність.
Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, до суду двічі не прибув, про поважність причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням строків розгляду, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про скасування арешту майна у відсутності заявника та слідчого за наявних в матеріалах клопотання доказів.
Фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею не здійснювалася в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2025 у справі № 335/761/25 провадження 1-кс/335/546/2025 накладено арешт на тимчасово вилучене майно 07.02.2025 під час санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, а саме:
- 27 сім-карток мобільного оператора «ВФ Україна» та 1 сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар», пластиковий тримач з під сім-карти мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 ;
- 2 флеш носії інформації;
- предмет чорного кольору схожий на подрібнювач (гріндер) із залишками речовини сіро-зеленого кольору рослинного походження;
- мобільний телефон iPhone 14 Pro, в корпусі фіолетового кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , в прозорому чохлі, з сім-картою з номером НОМЕР_3 .
Арешт на мобільний телефон iPhone 14 Pro, в корпусі фіолетового кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , в прозорому чохлі та 2 флеш носії інформації, накладений з метою збереження речових доказів.
Підставою для накладення арешту, відповаідно до увахли слідчого судді, визначено те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено, перевірка причетності вилучених речей до кримінального правопорушення ще триває, з урахуванням усіх обставин цього кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на цій стадії кримінального провадження, сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи його власників.
Слідчий суддя зазначає, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
При вирішенні клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує підстави для арешту майна, зокрема те, що арешт на майно накладався з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В цей же час, відповідно до вимог частин першої та другої статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину. Тривале втручання у право власності особи, без підтвердження для цього відповідних підстав та обґрунтованих підозр у вчиненні кримінального правопорушення, є порушенням принципу співмірності та пропорційності, а відтак є свавільним.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених в пункті 21 частини 1 статті 7 КПК України є розумність строків.
Відповідно до статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Стаття 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод Україна гарантує кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції. Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Смирнов проти України» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Для застосування будь-якого заходу забезпечення саме кримінального провадження, серед іншого і накладення арешту на майно, необхідно, щоб слідчий, дізнавач, прокурор довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, чого в цьому випадку здійснено не було.
Крім цього, в матеріалах, доданих до клопотання, відсутні докази можливої причетності саме ОСОБА_4 до кримінальне правопорушення, про яке йдеться в клопотанні.
Відтак, за відсутності доказів на підтвердження збереження арешту майна, слідчий суддя вважає недоведеним, що вилучене у ОСОБА_4 майно дійсно має доказове значення в розумінні положень кримінального процесуального законодавства, слідчий мав можливість та достатній час для відшукання слідів злочину в мобільному телефоні та флеш носіях, а саме: на мобільному телефоні iPhone 14 Pro, в корпусі фіолетового кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , в прозорому чохлі та 2 флеш носії інформації, оскільки зазначений телефон та флеш носії інформації були оглянуті під час обшуку, доказів що призначалась по даному майну будь яка експертиза або майно є доказом злочину, має відношення до розслідуємого кримінального провадження не надано.
Слідчий суддя констатує, що кримінальне провадження розслідується тривалий час, проте досі жодній особі не повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР.
Беручи до уваги вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування не доведено, що на цей час потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна.
Втім заявником доведено, що потреба в подальшому застосуванні цього заходу відпала. В разі скасування арешту майна це не призведе до негативних наслідків для кримінального провадження, оскільки за такий тривалий час слідство мало змогу вивчити вилучені матеріали та за потреби виготовити копії документів.
З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для його задоволення.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 131, 170, 173,174 КПК України, слідчий суддя
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2025 у справі № 335/761/25 провадження 1-кс/335/546/2025, в частині накладення арешту на
- мобільний телефон iPhone 14 Pro, в корпусі фіолетового кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , в прозорому чохлі, з сім-картою з номером НОМЕР_3 ;
- 2 флеш носії інформації.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1