Справа № 404/1866/25
Номер провадження 1-кп/404/71/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Фортечний районний суд м. Кропивницького у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0000308 від 07.02.2025 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження,-

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

з боку захисту: обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В ході досудового розслідування справи встановлено, що обвинуваченій визначено граничний строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 16.05.2025 року, включно, при цьому, розгляд кримінального провадження відносно вказаної обвинуваченої не завершено, триває.

Вислухавши в судовому засіданні думку учасники судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 111112 рішення ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії» від 1 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі» від 19 грудня 2006 року).

У п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року наголошено, що тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленого в п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, у цьому рішенні ЄСПЛ зазначив, що він часто констатує порушення пункту 3 статті 5 Конвенції у зв`язку з тим, що, навіть коли йдеться про тривалі строки тримання під вартою, національні суди часто обґрунтовують продовження строку тримання під вартою однаковими підставами протягом всього періоду ув`язнення, якщо взагалі роблять це, тоді як після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтовувати рішення про продовження тримання під вартою іншими підставами, які мають бути чітко вказані.

Також у вищевказаному рішенні ЄСПЛ зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Обвинувачена ОСОБА_3 перебуває перебуває під вартою з 18.03.2025 року по теперішній час, а тому наявність тільки обґрунтованої підозри у вчиненні тяжких злочинів перестала сама по собі бути підставою для позбавлення її свободи, при цьому стороною обвинувачення при розгляді питання доцільності продовження обвинуваченій тримання під вартою не доведено, що застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання неї своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

З урахуванням наявності у обвинуваченої постійного місця проживання та зважаючи на тривалий строк перебування обвинуваченої під вартою без вирішення справи по суті, приймаючи до уваги презумпцію невинуватості обвинуваченої та відсутність доведених перед судом підстав для продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, яке має бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід на більш м`який, а саме на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на обвинувачену обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 369-372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Змінити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 такі обов`язки:

-в період з 22 год. 00 хв. до 06. год. 00 хв. не залишати місце постійного проживання квартири АДРЕСА_3 ;

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування із свідками по справі;

- надавати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченої ОСОБА_3 з`являтися в житло (квартири АДРЕСА_3 ) з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Строк дії запобіжного заходу визначити до 14.07.2025 року включно.

Обвинувачену ОСОБА_3 звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору, захиснику та направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» та начальнику Кропивницького РУП ГУ Національної поліції України в Кіровоградській області, для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1