Справа № 127/5566/25
Провадження № 1-кп/127/190/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці, в режимі відеоконференції із захисниками ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 209 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 14.01.2024,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 днів з залишенням застави у попередньо визначеному судом розмірі.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора, або ще зменшити заставу до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, вислухавши думки учасників судового провадження з цього приводу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного терміну з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

За змістом ст. 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу враховуються такі обставини, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання, а також інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Також суд враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» відповідно до якого, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, суд при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими причинами в сукупності для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України»).

Відтак, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», обґрунтування заявленого прокурором клопотання про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі, який попередньо вже було зменшено судом до 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, особу обвинуваченого, тяжкість інкримінованих йому злочинів, їх кількість, розмір завданої кримінальними правопорушеннями шкоди у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, суд дійшов переконання про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 днів із залишенням застави у попередньо визначеному судом розмірі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 днів, починаючи з 14 квітня 2025 року до 12 червня 2025 року включно, залишивши заставу у попередньо визначеному судом розмірі, а саме в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» та прокурору Вінницької окружної прокуратури для відома.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: