Справа № 463/5791/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1850/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 червня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні №0000274 від 14 листопада 2023 року у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 246 КК , ч.3 ст.365 КК України,

з участю підозрюваного : ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

прокурора: ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 246 КК , ч.3 ст.365 КК України

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2023 року за №0000274.

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про застосування до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000274 від 14.11.2023 ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із можливістю внесення застави у розмірі 2079 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 6 295 212 гривень, та у разі внесення такої покладенням на підозрюваного ряду обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 червня 2025 року таке клопотання задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали становить не більше шістдесяти днів, в межах строку досудового розслідування, починаючи з 30 червня 2025 року та закінчується о 24 год. 00 хв. 26 серпня 2025 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень). У випадку внесення застави на відповідний рахунок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю підозри та недоведеністю заявлених стороною обвинувачення ризиків, врахувавши тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного та його майновий стан та визначив заставу у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн., оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, в той час як застава у розмірі 2079 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 6 295 212 гривень, яку просить визначити підозрюваному сторона обвинувачення, з урахуванням майнового стану підозрюваного є непомірною для нього.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 червня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 2079розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 6 295 212 гривень; у разі внесення застави, покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

В обгрунтування апеляційних вимог, не оспорюючи висновків суду щодо обґрунтованості підозри, яка оголошена ОСОБА_7 , існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, стверджує що слідчий суддя визначив невірний розмір застави, яка має бути сплачена ОСОБА_7 .

Наголошує, що слідчим суддею при визначенні застави не враховано винятковий характер справи та потребу у призначенні запобіжного заходу тримання під вартою із заставою у розмірі, що перевищує межі, визначені ст.182 КПК України.

Звертає увагу на те, що підозрюваному ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, що завдали значної та довготривалої шкоди навколишньому природному середовищу. Збитки, заподіяні такими правопорушеннями, мають не лише матеріальний вимір, але й екологічно-стратегічний характер, який виходить за рамки звичайної шкоди, властивої побутовим, чи майновим кримінальним правопорушенням.

Проведення рубки переформування, на підставі лісорубного квитка виданого ОСОБА_7 , всупереч вимогам «Правил поліпшення якісного складу лісів», затверджених постановою КМУ від 12.05.2007 № 724 (в редакції чинній до 02.05.2024), спричинило шкоду навколишньому природному середовищу України, оскільки потягнуло за собою погіршення як кількісного так і якісного складу лісу, що в свою чергу призводить до погіршення біорізноманіття, руйнування природних середовищ існування для тваринного світу, порушення кліматичних процесів та деградації ґрунтів, що збільшує ризик ерозії. В свою чергу, описані наслідки негативно впливають не лише на природу в загальному, але й на нормальну життєдіяльність народу України, підриваючи його економічні та соціальні можливості в загальному, та обороноздатність народу і держави зокрема. Таким чином, з урахуванням масштабності та тривалості шкоди, яка завдана природі, можна стверджувати, що суспільна небезпека цього злочину перевищує рівень типової кримінальної поведінки, а отже справа набуває ознак винятковості.

Стосовно співмірності розміру застави вказує, що відповідно до електронної декларації, поданої ОСОБА_10 до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, він та його дружина володіють житловим будинком та 25 (двадцяти п`ятьма) земельними ділянками загальною площею більше 32 (тридцяти двох) гектарів, трьома одиницями сільськогосподарської техніки, а також готівковими коштами на суму більше 2 000 000 грн. Окрім заробітної плати та пенсії, ОСОБА_10 отримує систематичний дохід від здачі в оренду вказаних вище земельних ділянок.

Наведене свідчить, що визначення застави у межах, встановлених частиною третьою статті 182 КПК України навіть максимального її обсягу не забезпечить дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки така сума буде для нього фактично незначною, не створить відчутного обтяження і не буде виконувати превентивної функції.

Окремо слід відмітити, що згідно положень ч. 2 ст. 182 КПК України, застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Вважає, що у цьому випадку наявні сукупні ознаки "виняткового випадку", а саме: тяжкість спричиненої шкоди з довгостроковими наслідками для навколишнього природного середовища, яка у матеріальному вимірі визначена у сумі 6 297 469, 97 грн.; наявність значного фінансового ресурсу у підозрюваного, що унеможливлює ефективність типових меж застави; ризики процесуальної недобросовісності, визначені ст. 177 КПК України, які встановлені під час розгляду судом клопотання про застосування запобіжного заходу; суспільна значимість справи, що вимагає особливо ретельного забезпечення належного ходу процесу.

Заявляє, що при визначенні розміру застави ОСОБА_7 такий повинен перевищувати 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та має бути не меншим 2079 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 6 295 212 грн., з урахуванням величини розміру заподіяної шкоди, оскільки застава, в передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, процесуальний баланс між правом на свободу підозрюваного і публічним інтересом держави у справедливому правосудді.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_9 про задоволення апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про залишення ухвали слідчого судді без змін, обговоривши наведені доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Ч.3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою з визначенням розміру застави, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.3 ст.365 КК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 зазначених кримінальних правопорушень, тяжкість вчинених злочинів та час їх вчинення (в умовах воєнного стану), а також його спрямування на підрив встановленого порядку здійснення службової діяльності та захисту довкілля, ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КК України, прийшов до вірного висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, що унеможливлює застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та які в подальшому були оцінені судом в сукупності і стали підставою для прийняття судового рішення.

Крім цього, слідчий суддя врахувавши положення ч.ч.4,5 ст.182 КПК України, обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, в даному конкретному випадку, підставно визначив заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн., що буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 червня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні №0000274 від 14 листопада 2023 року у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 246 КК , ч.3 ст.365 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4