Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

23 квітня 2025 року селище Романів

Слідчий суддя Романівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала заяву ОСОБА_3 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 у справі № 273/122/25, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2025 року до Романівського районного суду Житомирської області надійшли матеріали заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 у справі № 273/122/25, оголошену при розгляді матеріалів справи за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СВ Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області поліцейського ОСОБА_5 та відповідальних осіб Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області в порядку статей 303, 304 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Вказаний відвід слідчого судді зводиться до незгоди з прийнятими слідчим суддею ОСОБА_4 процесуальними рішеннями під час розгляду вищезазначеної скарги, який, на думку заявника, є упередженим та зацікавленим, порушення цим слідчим суддею конституційних та процесуальних прав заявника. Також підставою для відводу слідчого судді є те, що прокурор Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_6 має робоче місце в населеному пункті (селище Романів по вул. Небесної Сотні), в якому також знаходиться приміщення Романівського районного суду Житомирської області. Вказаний прокурор бере участь у судових засіданнях як процесуальний прокурор за участі головуючого - судді ОСОБА_4 , має дружні і корпоративні відносини з працівниками суду та з суддею ОСОБА_4 .

Під час судового розгляду заявник підтримала заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .

Слідчий суддя Романівського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час і місце вирішення питання про відвід, не з`явилися. Клопотань про відкладення судового розгляду вищезазначеної заяви про відвід до суду від останніх не надходило.

Дослідивши підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_4 , заслухавши думку заявника, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід слідчому судді, передбачений статтями 75, 76 КПК України. Зокрема, зі змісту пунктів 3, 4, 5 частини 1 статті 75 КПК України, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а також у випадках порушення встановленого частиною 3 статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, суддів для розгляду справи

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Згідно практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді. Так, в ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення - зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Крім того, особиста безсторонність суду, що означає відсутність упередженості або прихильності, презюмується, поки не надано доказів протилежного. При ухваленні рішення про те, чи є законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мікалеф проти Мальти»).

Незалежність і об`єктивність судді (слідчого судді) в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Разом з тим, відповідно до частини 5 статті 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді (слідчого судді) та бути підтверджені відповідними доказами.

Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

У своїй заяві заявник, як на підставу відводу слідчого судді ОСОБА_4 , посилається на те, що дії слідчого судді ОСОБА_4 при прийнятті останнім процесуальних рішень під час розгляду матеріалів справи за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СВ Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області поліцейського ОСОБА_5 та відповідальних осіб Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області в порядку статей 303, 304 КПК України згідно пунктів третього, четвертого та п`ятого частини першої статті 75 КПК України викликають сумнів у його неупередженості, зокрема, слідчий суддя ОСОБА_4 є упередженим та зацікавденим, порушує конституційні та процесуальні права заявника. Також підставою для відведення слідчого судді є те, що прокурор Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_6 має робоче місце в населеному пункті (селище Романів по вул. Небесної Сотні), в якому також знаходиться приміщення Романівського районного суду Житомирської області. Вказаний прокурор бере участь у судових засіданнях як процесуальний прокурор за участі головуючого - судді ОСОБА_4 , має дружні і корпоративні відносини з працівниками суду та з суддею ОСОБА_4 .

На переконання слідчого судді, в даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості та зацікавленості слідчого судді ОСОБА_4 .

Доводи заявника щодо існування не службових (особистих) відносин між суддею ОСОБА_4 та прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_6 під час здійснення правосуддя в Романівському районному суді Житомирської області будуються виключно на власних суб`єктивних міркуваннях про існування обставин, які викликають сумнів в заінтересованості, неупередженості або необ`єктивності слідчого судді, що не підтверджені жодними належними і допустимими доказами, а тому ці доводи не можуть бути підставами для відводу слідчого судді відповідно до пунктів третього, четвертого, п`ятого частини першої статті 75 КПК України.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що в розумінні кримінального процесуального закону незгода відповідної сторони судового провадження з процесуальними діями чи процесуальним рішенням судді (слідчого судді) в рамках відповідного судового провадження, не може слугувати підставою для висновку про наявність підстав для відводу цього судді (слідчого судді) від розгляду відповідного судового провадження.

Вимога щодо незалежності, неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду судового провадження є конституційною гарантією судочинства, а процесуальні дії чи рішення судді (слідчого судді) в інших провадженнях не можуть бути підставою для висновку про наявність в діяльності судді ознак упередженості чи необ`єктивності щодо конкретної особи.

Отже, оскільки заявлений відвід слідчому судді ОСОБА_4 не містить викладу обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про наявність підстав, передбачених статтею 75 КПК України, та обґрунтованих доводів про упередженість слідчого судді, приходжу до висновку, що у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 у провадженні № 273/122/25 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СВ Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області поліцейського ОСОБА_5 та відповідальних осіб Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області в порядку статей 303, 304 Кримінального процесуального кодексу України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1