ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в ході проведення судового засідання у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000636 відносно ОСОБА_6 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Захисник - адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2024 на автомобіль «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що 03.12.2024 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на майно - на автомобіль «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , для забезпечення збереження його як речового доказу у кримінальному провадженні № 0000636. Арештований автомобіль «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 вирішено утримувати на відповідальному зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Борисів, провулок Боженка, 23, де він перебуває по даний час. У кримінальному провадженні по факту ДТП за ч. 2 ст. 286КК України були проведені усі необхідні експертизи щодо дослідження автомобіля, на який було накладено арешт та подальше зберігання автомобіля на штрафмайданчику є нераціональним (недоцільним) і не відповідає меті, з якою допускається накладення арешту на майно. Була проведена експертиза щодо технічного стану автомобіля, а також проведена автотехнічна та транспортно-трасологічна експертиза, яка визначила, дії саме якої особи перебували у причинному зв язку з настанням ДТП; тривале зберігання транспортного засобу на штрафмайданчику під відкритим небом в смт. Глеваха, Фастівського району. Київської області, незахищеність від атмосферних опадів, що негативно впливає на його технічний стан та може призвести до серйозного псування чи знищення майна; власник автомобіля OPEL VECTRA ОСОБА_9 несе непомірний тягар утримання цього рухомого майна (транспортного засобу), пов`язаний з необхідністю здійснення оплати вартості зберігання автомобіля на штрафмайданчику, розташованому в смт. Глеваха, Фастівського району. Київської області, яка непомірно збільшується щоденно.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про скасування арешту майна.

Потерпіла ОСОБА_4 та її представник заперечували проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 .

Проаналізувавши доводи клопотань про скасування арешту майна, заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов наступних висновків.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому, підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто ч.2 статті 174 КПК України передбачає дві альтернативні підстави для скасування арешту: необґрунтованість його накладення, або відпадіння потреби в продовженні арешту на майно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2024 накладено арешт на автомобіль «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Приймаючи таке рішення слідчий суддя вказував на те, що вищевказане майно має значення для проведення досудового розслідування, як речовий доказ та існують достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, знищене, відчужене.

Ухвалюючи рішення про накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що вказане вище майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та відповідає вимогам ст.98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Повернення вказаного транспортного засобу та його зберігання за межами спеціального майданчику для утримання транспортних засобів може призвести до його видозмінення, ремонту та відновлювальних робіт, штучної зміни конструктивних властивостей, механічних слідів утворених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди або відчуження на користь третіх осіб та як наслідок, це може призвести до втрати технічних властивостей автомобіля та знищення або спотворення доказової інформації, яка має суттєве значення для кримінального провадження та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Пошкодження на транспортному засобі, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є унікальними по своїй суті та мають індивідуальні ознаки характерні лише для дорожньо-транспортної пригоди яка відбулася, мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, механізму його розвитку та в цілому для прийняття обгрунтованого та законного рішення у кримінальному провадженні.

Зі змісту ч. 2 ст. 174 КПК України вбачається, що обов`язок доказування наявності підстав для скасування арешту покладається на особу, яка заявила клопотання про скасування арешту.

Проте, клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , не містить посилання на жодну з цих, передбачених ст. 174 КПК України, підстав для скасування арешту, а лише містить зазначення того, що ОСОБА_9 є власником автомобіля, на який накладений арешт.

Відповідно дост. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

На даний час судовий розгляд по вказаному кримінальному провадженню розпочатий, однак не визначено порядок дослідження доказів, а без дослідження доказів у взаємозв`язку із іншими доказами у сукупності, у суду відсутні правові підстави для скасування арешту автомобілів в відповідності до вимогстатті 174 КПК України, з метою уникнення втрати речового доказу.

Суд також вважає за необхідне вказати, що вбачається потенційна загроза та шкода для кримінального провадження в разі скасування арешту на майно.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною та унеможливить подальше встановлення істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю можливості власником (володільцем) тимчасово володіти та розпоряджатися вказаним майном.

З огляду на викладене, у зв`язку із відсутністю правових підстав для скасування арешту майна на даний час, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , проскасування арешту майна - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1