Справа № 521/6537/25
Номер провадження:1-кс/521/1653/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000626 від 17.04.2025року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000626 від 17.04.2025року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 17.04.2025 до чч ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт оперуповноваженого СКП ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, про те, що під час розгляду матеріалів ЖЄО № 11971 від 10.04.2025 за зверненням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено факт вчинення злочину, а саме 04.04.2025 невстановлена особа перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 11А, шляхом обману та зловживання довірою, вчиненому повторно, заволоділа мобільним телефоном «OPPO», який належить потерпілому. Сума матеріального збитку встановлюється.

Так, в ході досудового розслідування свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно надав мобільний телефон марки «OPPO» моделі «Reno5», блакитного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , назва моделі «CPH2211», який поміщений та запечатаний до сейф-пакету № CRI1213546.

У зв`язку з чим, 22.04.2025 здійснено огляд вищевказаного мобільного телефону та встановлено його характеристики, а саме: марка «OPPO» модель «Reno5», блакитного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , назва моделі «CPH2211», серійний номер: RSBAVKWCOR5PYPIV. Після проведення огляду, вищевказаний мобільний телефон разом із первинним пакуванням поміщено та запечатано до сейф-пакету № CRI1213545.

Постановою слідчого від 22.04.2025 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_3 надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив здійснити розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що власника майна повідомлено про розгляд клопотання про арешт майна, про що останній не заперечує про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначениму статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000626 від 17.04.2025за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України на майно, яке 22.04.2025 добровільно надав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на мобільний телефон марки «OPPO» моделі «Reno5», блакитного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , назва моделі «CPH2211», серійний номер: НОМЕР_3 , який після проведення огляду поміщено та запечатано до сейф-пакету № CRI1213545.

Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1