Справа № 405/8849/24
провадження № 1-кс/405/1645/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому, клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

встановив:

представник власника майна адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького з клопотанням, в якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 січня 2025 року, у кримінальному провадженні № 0001519 на транспортний засіб марки «MAN 19.403 FLT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 16.02.2013 являється ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , законим володільцем та користувачем якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до ухвали про накладення арешту від 10.01.2025 року арешт на зазначений транспортний засіб накладений на підставі ч.1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження слідів вчиненого кримінального правопорушення та забезпечення проведення судових інженерно транспортних (автотехнічної та транспортно трасологічної) експертиз.

Представник власника майна просив здійснити розгляд поданого клопотання, відповідно до наявних матеріалів.

Слідчий про дату та час розгляду даного клопотання повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що не заперечує проти скасування арешту майна.

Таким чином, беручи до уваги зазначені вище обставини, дотримуючись розумних строків розгляду даного клопотання слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд клопотання про скасування арешту майна відповідно до поданих матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання та надавши оцінку доказам, які містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У кримінальному провадженні № 0001519 від 28.12.2024 року, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 січня 2025 року, на транспортний засіб марки «MAN 19.403 FLT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 16.02.2013 являється ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , законим володільцем та користувачем якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речових доказів накладено арешт.

Відповідно до заяви слідчого ОСОБА_6 від 25.06.2025 року, відносно зазначеного вище транспортного засобу були призначені всі можливі та необхідні експертизи, отримані висновки експертів, пов`язані з оглядом цього автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 р., де вказувалося на порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007 р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

При цьому слідчий суддя враховує систематичні неявки у судові засідання слідчого, який не надав переконливих доводів щодо необхідності подальшого арешту майна цього транспортного засобу і, як наслідок відзначає, що обставини викладені в клопотанні про скасування арешту знайшли своє підтвердження під час його розгляду.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що наданими матеріалами доведено, що подальша потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала, а тому наявні підстави для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 січня 2025 року, на транспортний засіб марки «MAN 19.403 FLT», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.174, 369-372 КПК України, -

постановив:

клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. .Кіровограда від 10.01.2025 решт (справа № 405/8849/24, провадження № 1-кс/405/3719/24) з вантажного автомобіля «MAN 19.403 FLT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 16.02.2013 являється ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , законним володільцем та користувачем якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7