1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5644/18 1-в/335/56/2025
18 липня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 про вирішення питання звільнення від відбування покарання стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 01.11.2018 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,-
07.05.2025 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшло подання начальника Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_6 , відповідно до якого просить вирішити питання про звільнення від призначеного судом покарання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 01.11.2018 вироком Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя за за ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.1 ст.361 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік, ураховуючи положення Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набув чинності 09.08.2024.
Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання, вказавши, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання.
Представник органу виконання покарання у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання на з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, шлях направлення судової повістки за останньою відомою суду адресою місця проживання, причину неявки суду не повідомив.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши доводи подання та матеріали справи особової справи, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 01.11.2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 361 КК України та призначено йому покарання: за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 361 КК України 2 (два) роки позбавлення волі. Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 , остаточне покарання - 3 (три) роки позбавлення волі. У відповідності зі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Вирок набрав законної сили 03.12.2018.
Засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку у Вознесенівському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області з 02.01.2019.
Відповідно до повідомлення ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 13.05.2025 за № 8520/46/01/03-2025 на даний час проводяться розшукові заходи направленні на встановлення місця знаходження останнього.
Згідно з повідомлення КУ «Запорізьке обласне бюро судово медичної-експертизи» від 13.03.2025 № 02.2.-05/1916, в період з 04.11.2024 по теперішній час ОСОБА_5 , по обліках установи не проходив.
Відповідно до повідомлення Міністерства соціальної політики України від 04.04.2025 року, станом на 02.04.2024 року в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутні інформація щодо ОСОБА_5 .
Згідно з повідомленням відділу ДРАЦС від 24.03.2025 №1112/06.10-01-31, за відомостями ДРЦСГ актового запису про смерть відносно ОСОБА_5 не виявлено.
Станом на день розгляду подання місцезнаходження ОСОБА_5 Вознесенівським РВ з питань пробації не встановлено.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
09 серпня 2024 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18 липня 2024 року, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».
У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024, після 09 серпня 2024 року, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.
Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 01 січня звітного податкового року.
На момент вчинення ОСОБА_5 злочину (09.10.2017), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, станом на 01.01.2017 становила 1 600,00 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 800,00 грн.
Згідно з вироком ОСОБА_7 ) районного суду міста Запоріжжя від 01.11.2018, кримінальне правопорушення скоєне засудженим 09.10.2017, вартість викраденого майна ОСОБА_5 складає 370,00 грн., що враховуючи норми законодавства України, виключає кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Отже, положення Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, з урахуванням вищевказаних норм, мають зворотну силу в часі та підлягають застосуванню у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5
Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав законної сили 09.08.2024, та яким декриміналізовано викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Відтак, враховуючи те, що ОСОБА_5 за діяння, карність якого законом усунена, суд доходить до висновку, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 01 листопада 2018 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.
Керуючись ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, суд, -
Подання начальника Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання в частині засудження за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, у вигляді трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, призначеного вироком Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 01 листопада 2018 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчинених ним діянь, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1