Провадження № 1-кс/947/9352/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000147 від 23.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в рамках кримінального провадження № 0000147 від 23.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон марки Redmi 12 Pro+, у корпусі сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із встановленою сім-картою з абонентським номером: НОМЕР_3 , який було виявлено та вилучено 20.06.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути у його відсутність.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000147 від 23.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за фактом організації підроблення і збуту документів, які надають змогу уникнути мобілізації, або дають право на безперешкодний перетин державного кордону України.

У ході досудового розслідування встановлено, що організована група осіб, діючи на території Одеської та Миколаївської областей, займається підробленням і збутом документів, які надають змогу уникнути мобілізації або дають право на безперешкодний перетин державного кордону України.

Згідно з наявною оперативною інформацією, зазначена група осіб виготовляє підроблені документи, зокрема: довідки МСЕК про інвалідність; пенсійні посвідчення інвалідів; інші документи, що надають підстави для звільнення від мобілізації або перетину державного кордону. Після виготовлення ці документи передаються особам, які мають намір залишити територію України з метою уникнення мобілізації.

На виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, в порядку ст. 40 КПК України, співробітниками Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення, ймовірно може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

За таких обставин, 20.06.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Redmi 12 Pro+, у корпусі сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із встановленою сім-картою з абонентським номером: НОМЕР_3 .

Слідчий суддя на підставі долучених до клопотання матеріалів прийшов до висновку, що вилучений за місцем мешкання ОСОБА_5 мобільний телефон може містити інформацію, яка має значення для кримінального провадження та у подальшому може розширити коло осіб, які можуть бути причетні до протиправної діяльності, а тому його слід дослідити з метою вилучення наявної у ньому інформації, яка може мати доказове значення в рамках кримінального провадження.

Отже, вилучений мобільний телефон має важливе значення у кримінальному провадженні, оскільки імовірно є речовим доказом в рамках кримінального провадження та у подальшому після його дослідження експертом, інформація, яка на ньому міститься може підтвердити злочинні дії ОСОБА_5 , або спростувати обставини, які підлягають доказуванню.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що вилучений під час обшуку мобільний телефон було визнано слідчим речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого та потребує додаткового дослідження та огляду з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із фактом організації підроблення і збуту документів, які надають змогу уникнути мобілізації, або дають право на безперешкодний перетин державного кордону України.

Отже, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити в собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження.

Оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, власник майна, в порядку ст. 174 КПК України, має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000147 від 23.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на мобільний телефон марки Redmi 12 Pro+, у корпусі сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із встановленою сім-картою з абонентським номером: НОМЕР_3 , який було виявлено та вилучено 20.06.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1