Справа № 712/6615/25
Провадження № 1-кс/712/2538/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотанняслідчої слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000600 від 17.02.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Луганської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не має, старшого стрілець-оператор 1 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти (Шквал)військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», учасником бойових дій, інвалідом, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 24.12.2007 Слов?яносербським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 24.12.2008 по відбуттю покарання; 2) 03.12.2009 Слов?яносербським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 20.07.2010 Слов?яносербським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 4) 02.02.2011 Слов?яносербським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 28.02.2013 по відбуттю строку покарання; 5) 03.12.2013 Слов?яносербським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 6) 21.01.2014 Артемівським районним судом м. Луганськ за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 7) 26.02.2014 Слов?яносербським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 8) 14.03.2014 Слов?яносербським районним судом Луганської області з урахуванням ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.04.2015 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 70, ч. 3 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 08.09.2017 по відбуттю строку покарання; 9) 07.03.2019 вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, який змінений постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 04 червня 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 10) 18.11.2019 Черкаським районним судом Черкаської області з урахуванням ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.08.2020 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення, звільнений 07.03.2022 по відбуттю строку покарання; 11) 15.02.2023 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років; 12) 28.03.2023 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.4 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; 13) 08.08.2023 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 9 місяців; 14) 12.12.2024 ухвалою Дзержинського районного суда міста Харкова звільнено умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту частину 3 роки 11 місяців 3 дні для проходження військової служби за контрактом, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання слідчої слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , який відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з основної діяльності) № 266 від 20.12.2024, на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, відповідно до законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призваний та направлений для проходження військової служби під час загальної мобілізації до військової частини НОМЕР_1 на посаду старшого стрільця-оператора 1 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти (Шквал) військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_5 , згідно ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992, з моменту призову на військову службу під час мобілізації набув статусу військовослужбовця і у подальшому почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Так, ОСОБА_5 проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, у військовому званні «солдат», 04.02.2025, близько 01 години 20 хвилин, перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому неодноразово продовжений, зокрема Указом Президента України №740/2024 від 28.10.2024 з 28.10.2024 строком на 90 діб, шляхом вільного доступу, заволодів телевізором марки «Samsung» модель «RU45S00», який належить потерпілій ОСОБА_7 , вартість якого, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/2797-ТВ від 19.02.2025, становить 6019 гривень 53 копійок, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

15.05.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: допитом потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом впізнання із потерпілою ОСОБА_7 ; допитом свідка ОСОБА_8 ; протоколом впізнання зі свідком ОСОБА_8 ; допитом свідка ОСОБА_9 ; протоколом впізнання зі свідком ОСОБА_9 ; заявою ОСОБА_10 ; протоколом огляду від 17.02.2025; протоколои допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

З огляду на кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його особу та інші обставини існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадження, а також вчинити новий злочин.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та/або вчинити нове кримінальне правопорушення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 має високий ступінь суспільної небезпеки, так як скоєно військовослужбовцем Збройних Сил України, який зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, а також, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

За таких умов застосування будь-якого запобіжного заходу, а особливо тримання під вартою, потребує особливої уваги з боку суду та обов`язкового переосмислення цього запобіжного заходу з боку громадськості.

Так, на сьогоднішній день наша країна переживає один з найскладніших періодів в історії, коли питання незалежності та суверенітету перебуває на вустах у кожного свідомого громадянина та патріота, коли військовослужбовці приймають участь в стримані збройного агресії збройних сил Російської Федерації, захищають незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від збройної агресії ворога, однак дії, які кваліфікуються ОСОБА_5 , викликають реальний суспільний резонанс та шкодять авторитету Збройних Сил України.

Крім того, останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Та під страхом покарання, останній матиме змогу переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Зазначені обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи те, що показання свідків та потерпілого ще не сприймалися судом безпосередньо під час судових засідань, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 матиме можливість незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, тобто, він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілого шляхом умовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності. На даний час є реальні підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному встановленню істини по справі. При цьому, покази зазначених осіб будуть вирішальними для встановлення істини у даній справі та остаточної кваліфікації діям обвинувачуваного, що свідчить про наявність ризику, визначеного п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_5 14 разів засуджений за вчинення корисливих злочинів, вказане свідчить про нестійке прийняття підозрюваним загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, він нехтував елементарними правилами поведінки, у тому числі у період, коли в державі введено воєнний стан, більше того будучи військовослужбовцем, не має сталих соціальних зв`язків.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, що передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик вчинення нових кримінальних правопорушень.

Сліча в клопотанні вказує, що зазначені обставини свідчать про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, зокрема, у виді домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід не здатен забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Таким чином, у разі обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави, вважаю за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, беручи до уваги аморальність можливого вчинення кримінального правопорушення у період дії правового режиму воєнного стану, визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211 960 грн.

Саме такий розмір застави на думку органу досудового розслідування та прокуратури буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного ОСОБА_5 бажання будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.У разі внесення застави, просить покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України:

У судовому засіданні слідча та прокурор підтримали клопотання та просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні просив не застосовувати до підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою, а застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити мінімальний розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У провадженні Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 00000600 від 17.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

15.05.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

Із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження випливає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наданими суду доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий в своєму клопотанні зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні та ризик вчинення нового кримінального правопорушення.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій підозрюваної, вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних засобів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя, з`ясовуючи наявність зазначених слідчим ризиків, виходить з наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини рішення «Бекчиєв проти Молдови», § 58, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)).

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 від слідства та суду з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, більш того, у період іспитового строку вчинив новий злочин, а тому з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу, будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст.12 КК України, належить до тяжких злочинів, та ризик, передбачений статтею 177 цього Кодексу, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до нього розмір застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.

Крім того, вважаю за необхідне покласти на ОСОБА_5 ряд процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 40, 131-132, 176-178, 181, 183-184, 193 194, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 00000600 від 17.02.2025 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 16 травня 2025 року по 14 липня 2025 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

Для утримання підозрюваний підлягає направленню до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави 60 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 181 680 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), та у разі внесення якої покласти на нього зобов`язання:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- заборонити спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_5 , негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваному, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 16.05.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1