Справа № 284/343/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року селище Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у режимі відеоконференції криміналь-не провадження, внесене в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0000088 від 13 березня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Петропавлівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину, не працюючої, раніше не судимої,

за ст.117 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 будучи вагітною не менш як на 40-41 тиждень внутрішньоутробного розвитку, свідомо приховуючи факт вагітності від своїх рідних, близьких та оточуючих її людей, не перебуваючи на відповідному обліку у лікарів, 12.03.2025 року близько 18 години, перебуваючи у кімнаті житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності сторонніх осіб, без кваліфікованої медичної допомоги, самостійно народила доношену, життєздатну, зрілу дитину чоловічої статі без вад розвитку несумісними із життям, вагою 3 кілограми 670 грамів, довжиною тіла 54 сантиметри. Після природного виходу дитини з пологових шляхів, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що її новонароджена дитина є живонародженою та живою, діючи з умислом на позбавлення життя своєї новонародженої дитини, маючи на те реальну можливість, свідомо не забезпечила належних умов пологів та догляду за новонародженою дитиною, діючи за раптово виниклим умислом направленим на її вбивство, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій та їх наслідки, приховавши факт народження дитини, виховуючи вже одну малолітню дитину, викинула новонароджену дитину через вікно будинку на подвір`я, внаслідок чого настала смерть дитини, тобто умисно вбила свою новонароджену дитину одразу після пологів, чим довела злочинний умисел до кінця. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи, смерть новонародженої дитини настала внаслідок механічної асфіксії, на що вказує наявність характерних для цього виду смерті специфічних та загальноасфіктивних патоморфологічних ознак, виявлених при розтині трупа, (добре виражені, розлиті, інтенсивні трупні плями суцільного характеру, повнокров`я внутрішніх органів; рідкий стан крові та переповнення нею правих відділів серця і прилеглих порожнин вен (асфіктичний тип серця), наявність дрібно крапкових крововиливів червоного кольору під вісцеральною плеврою та епікардом, гостра емфізема та набряк легень). Тілесних ушкоджень з ознаками прижиттєвості не виявлено. Вказаними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до Закону. України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» пов`язане з домашнім насильством, чим порушила права малолітнього на життя, що гарантується ст.27 Конституції України, згідно якої кожна людина має невід`ємне право на життя та ст.6 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої кожна дитина має право на життя, держава гарантує кожній дитині право на охорону здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась, пояснила суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїла інкриміноване діяння. Також дала показання, що 12.03.2025 року, увечері, перебуваючи у кімнаті житлового будинку за місцем свого проживання, що знаходиться в селищі Народичі Коростенського району Житомирської області, за відсутності сторонніх осіб, самостійно народила дитину чоловічої статі. Після народження дитини, усвідомлюючи, що її новонароджена дитина є живою, у неї раптово виникла думка позбутись дитини, після чого вона викинула новонароджену дитину через вікно будинку на подвір`я, внаслідок чого настала смерть останньої. Факт вагітності та народження дитини вона приховувала від сторонніх. Виховує вже одну малолітню дитину. Усвідомлює, що вчинила вбивство дитини, розуміє всі негативні наслідки, обіцяє, що в майбутньому не вчинятиме жодних правопорушень. Просить суворо її не карати, оскільки виховує малолітню дитину, якій 1 рік 7 місяців.

Крім повного визнання своєї вини, винуватість обвинуваченої підтверджується показаннями представника потерпілої.

Так, представник потерпілої особи ОСОБА_6 показала, що 12.03.2025 від працівників поліції дізналась про вбивство новонародженої дитини ОСОБА_7 , яке сталось в селищі Народичі Коростенського району. На даний час у зв`язку з вищевказаною подією, дитина ОСОБА_4 перебуває на обліку у службі у справах дітей. Служба постійно контролює вказану сім`ї та її умови проживання. На даний час особливих претензій до вказаної сім`ї не має. Щодо покарання обвинуваченої покладається на погляд суду.

Також винуватість обвинуваченої підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: рапортом чергового інспектора відділу поліції №1 Коростенського РУП (а.с.47) про те, що 12.03.2025 о 20:49 за адресою АДРЕСА_2 каретою швидкої допомоги доставлено ОСОБА_4 з діагнозом: кримінальний аборт (наявна кровотеча); протоколом огляду місця події від 12.03.2025 (а.с.50-76), відповідно до якого місцем події є домогосподарство, розташоване за адресою : АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 ; протоколом огляду місця події від 13.03.2025 (а.с.82), відповідно до якого місцем події є домогосподарство, розташоване за адресою : АДРЕСА_1 ; протоколом огляду місця події від 13.03.2025 (а.с.83-89), відповідно до якого місцем події є приміщення моргу КНП «Овруцька міська лікарня», розташоване за адресою : Коростенський район, Житомирська область, м.Овруч, вул.Тараса Шевченка,106; висновком судово-медичної експертизи №34 від 07.04.2025 (а.с.90- 95), з якого вбачається, що дитина народилась живою, що підтверджується позитивною повітряно-гідростатичною пробою з легенями (легені плавають на поверхні води) та даними судово-гістологічної експертизи (Ознаки легенів, що дихали). Співставляючи дані отримані при проведенні експертизи трупа новонародженої дитини чоловічої статі із загальноприйнятими параметрами (антропометричні дані плоду, довжину пуповини та ін.) застосовуючи таблиці Коккеля, Геккера, Тольда і Пейса, згідно формули Гоальтазара і Дервіє (довжина тіла 53 см. помножена на коефіцієнт 5,6 та поділено на 28, що дорівнює 10,6 акушерських місяців внутрішньоутробного віку) тривалість внутрішньоутробного життя плоду відповідає 41-42 тижню вагітності, тобто, пологи були вчасними, доношеним плодом. Смерть дитини настала в короткий проміжок часу від моменту народження (до 1 години), на що вказує відсутність повітря в шлунку та кишківнику. Також смерть дитини настала за 12-24 години до моменту проведення розтину трупа 13.03.2025, 12:20 (трупні плями відновлюють своє забарвлення через 80-100 секунд, трупне добре досить добре виражене, тіло рівномірно охолоджене). При проведені експертизи трупа новонародженого хлопчика ОСОБА_8 в останнього будь-яких несумісних із життям вад, аномалій розвитку та захворювань не було виявлено, тому вважаю, що дитина була життєздатною. Причиною смерті новонародженого хлопчика ОСОБА_8 стала механічна асфіксія, на що вказує наявність характерних для цього виду смерті специфічних та загальноасфіктичних патоморфологічних ознак, виявлених при розтині трупа (добре виражені, розлиті, Інтенсивні трупні плями суцільного характеру; повнокров`я внутрішніх органів; рідкий стан крові та переповнення нею правих відділів серця і прилеглих порожнистих вен (асфіктичний тип серця), наявність дрібнокрапкових крововиливів червоного кольору під вісцеральною плеврою та епікардом (плями Тард`є): гостра емфізема та набряк легень) та даними судово-гістологічної експертизи шматочків внутрішніх органів (... Легені - повнокров`я судин різного порядку; бронхіоли, вогнищево альвеоли та альвеолярні ходи розправлені. Деякі бронхіоли спазмовані, містять еритроцити. Діапедезні крововиливи в альвеоли. Виражена емфізема з розривом міжальвеолярних перетинок. ... Підсумки: Повнокров`я внутрішніх органів. Ознаки легенів, що дихали. Виражена емфізема з розривом міжальвеолярних перетинок. Набряк речовини головного мозку та мозочку.). Враховуючи, що при проведенні експертизи не було виявлено будь-яких тілесних ушкоджень з ознаками прижиттєвості, в тому числі в ділянці шиї, вважаю, що причиною смерті могла стати механічна обтурацінна асфіксія внаслідок закриття отворів носа та рота, зокрема, внаслідок закриття м`яким предметом (подушка, ковдра тощо), при якій може спостерігатись відсутність видимих зовнішніх тілесних ушкоджень. При проведенні судово-медичної експертизи трупа новонародженого хлопчика ОСОБА_9 було виявлено наступні тілесні ушкодження: І). Ампутаційна рана в ділянці нижньої третини правої гомілки із відсутністю фрагменту правої гомілки разом зі ступнею (гістологічно: м`які тканини рани правої гомілки без крововиливів). Вказане ушкодження без ознак прижиттєвості, утворилось після настання смерті дитини та не перебуває в причинному зв язку з причиною настання смерті. Згідно характеристик вказаного вище ушкодження (краї ампутаційної рани нерівні, «зазубрені», осаднені до 0.1 см, ушкоджені обидві кістки гомілки, які пересічені на одному рівні, краї дефектів шершаві, дрібнозубчасті, м`які тканин в рані сіро-рожевого кольору, без крововиливів) вважаю, що ушкодження утворилось після настання смерті від дії зубів творини; висновком судово-медичної експертизи №61 від 07.04.2025 (а.с.98-100), згідно якого при проведенні експертизи по медичній документації, яка була надана на експертизу, у ОСОБА_4 було встановлено наявність наступних тілесних ушкоджень:1). Розрив промежини І ступеню. Вказане ушкодження утворилось внаслідок природних процесів (пологів) від надмірного розтягнення шкіри промежини при проходженні дитини через пологові шляхи, утворилось не більш ніж за 6 годин до моменту поступлення в стаціонар (поступила у відділення 12.03.2025 в 20:20). Згідно даних медичної документації, яка була надана на експертизу, у ОСОБА_4 було вставлено наступні ознаки минулих пологів: 1). Розрив промежини І ступеню, наявність плідних оболонок, шматочків плацентарної тканини в порожнині матки (при ультразвуковому дослідженні жіночих статевих органів встановлено «УЗ-ознаки стану після природніх пологів. Гематометра (кров в порожнині матки)». При патогістологічному дослідженні вмісту порожнини матки встановлено: «фрагменти децидуальної тканини із вогнищевимищіскрозами, інфільтрацією лімфоцитами та нейтрофільними гранулоцитами, набряком). Пологи ускладненні післяпологовою матковою кровотечею в ранньому післяпологовому періоді після 2 термінових пологів на дому; висновком судово-імунологічної експертизи №415 від 24.03.2025 (а.с.103-106), згідно якого в результаті серологічного дослідження в об.№1-5 виявлено антигени А і Н. Оскільки, для дослідження не доставлено контрольні змиви предметів -носіїв до об.№1-3, а до о б. №4,5 їх взяти було неможливо (змиви з ділянок, що знаходились в безпосередній близькості від плями крові), зробити категоричний висновок про групову належність крові на підставі серологічного дослідження тільки тампонів-змивів з кров`ю не є можливим. Однак, якщо вважати виявлені властивості достовірними, то кров в об.№1-5 може походити від особи (осіб), організму якої (яких) властиві антигени ОСОБА_10 особами можуть бути як новонароджена дитина, так і гр-ка ОСОБА_4 ; протоколом слідчого експерименту від 28.04.2024 за участю ОСОБА_4 (а.с.109-113), згідно якого остання продемонструвала за яких обставин вона вчинила кримінальне правопорушення; копією свідоцтва та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть ОСОБА_8 (а.с.123); листом КНП «Народицька лікарня» №566 від 25.03.2025 (а.с.119).

Згідно ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає вину обвинуваченої доведеною і кваліфікує її дії за ст.117 КК України, як умисне вбивство матір`ю своєї новонародженої дитини відразу після пологів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи обвинуваченій покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься відповідно до ст.12 КК України до категорії нетяжких злочинів, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої згідно ч.1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, так як обвинувачена дійсно щиро покаялась у вчиненому, критично відноситься до протиправних дій, які допустила, щиро жалкує про цю подію.

Суд, відповідно до ч.2 ст.66 КК України, визнає також як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої, зокрема, що вона має на утриманні малолітню дитину та проживає на території радіактивного забруднення, оскільки у судовому засіданні встановлено, що обвинувачена має на утриманні малолітню дитину та постійно проживає в селищі Народичі Коростенського району Житомирської області, яке відповідно до переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесено до зони радіактивного забруднення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої як встановлено у судовому засіда-нні є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що за місцем проживання остання характеризується задовільно, не працює, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2014 року. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №194-2025 від 06.05.2025 (а.с.114-116), ОСОБА_4 в момент вчинення злочину страждала на легку розумову відсталість в ступені легкої дебільності (F70.0 МКХ-10). ОСОБА_4 в момент вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, під час вчинення інкримінованих їй діянь в тимчасовому розладі психічної діяльності або іншому хворобливому стані психіки, які б позбавляли її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними - не перебувала. ОСОБА_4 в даний час страждає на легку розумову відсталість в ступені легкої дебільності (F70.1 МКХ-10). Даний психічний розлад відмічався з раннього дитячого віку. ОСОБА_4 в даний час здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 застосування щодо неї примусових заходів медичного характеру - не потребує.

Враховуючи також всі обставини справи, пом`якшуючі та обтяжуючу обставини, дум-ку представника потерпілої щодо покарання обвинуваченої, суд вважає, що останній слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що передбачене санкцією ст.117 КК України.

В той же час, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, в контексті врахування правової природи та юридичних характеристик актів Конституційного Суду України, застосовуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при застосуванні відповідної норми права, яка стосується питання визначення виду та міри покарання, враховуючи обставини вчиненого обвинуваченою правопорушення, з огляду на ряд пом`якшуючих обставин? що в певній мірі знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченої, яка вину у вчиненні злочину визнала повністю, характеризується за місцем проживання задовільно,щиро розкаюється у вчиненому, що свідчить, що обвинувачена розуміє, що вчинила правопорушення та його негативні наслідки, має на утриманні малолітню дитину віком 1 рік 9 місцяв, приймаючи до уваги також, що покарання, як захід примусу має на меті не тільки кару а й виправлення засудженої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а відтак, як притаманний правовій державі принцип є передусім виправним та превентивним засобом, суд призначаючи обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України з абсолютним переконанням вважає можливим її виправлення без ізоляції від суспільства, з встановленням іспитового строку в межах, передбачених ст.75 КК України, що цілком відповідатиме принципу справедливості та її особі і буде домірним вчиненому нею злочину.

Суд при визначенні покарання також враховує висновки досудової доповіді Коростенського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно якої з урахуванням того, що обвинувачена не притягувалась до кримінальної відповідальності, враховуючи її індивідуальні та психологічні особливості особистості, середній рівень вчинення нового кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи можливе без позбавлення волі або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, у разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушниці з випробуванням, є доцільним покласти на останню обов`язків, передбачених ст.76 КК України (а.с.147-151).

При визначенні тривалості іспитового строку, суд врахувує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким, вид та строк призначеного основного покарання, обставини, що характеризують особу обвинуваченої, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення, позитивно характеризується та має на утриманні малолітню дитину і встановлює його на такий термін, який на думку суду буде необхідним для того, щоб засуджена довела своє виправлення без реального відбування основного покарання.

Призначення обвинуваченій покарання у виді обмеженні волі, про яке у судових дебатах просив її захисник, є не можливе в силу положень частини 3 статті 61 КК України, так як остання має на утриманні малолітню дитину.

Процесуальні витрати відсутні.

Арешт, накладений ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 14 березня 2025 року на жіночі труси та ніж, слід скасувати.

Керуючись ст.ст.20,65,69,368,370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопору-шення, передбаченого статтею 117 КК України, і призначити їй покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

В силу ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановити їй іспитовий строк в 1 рік 6 місяців, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Арешт, накладений згідно ухвали Овруцького районного суду Житомирської області від 14 березня 2025 року на жіночі труси та ніж - скасувати.

Речові докази: жіночі труси, ніж та змиви речовини бурого кольору в трьох паперових конвертах - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд може бути подана апеляція протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та про-курору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: