Справа № 302/681/25
Провадження № 1-кс/302/203/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 селище Міжгір`я Закарпатської області

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Торунь Міжгірського району Закарпатської області, який має повну загальну середню освіту, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаді стрільця санітара військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», який перебуває у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого згідно вироку Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27.11.2023 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтею 126-1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік шість місяців, звільнений від призначеного покарання на підставі статті 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком два роки,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 407, статтею 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000202 від 26.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 407, статтею 126-1 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на таке.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.08.2022 солдата ОСОБА_5 призвано на військову службу за мобілізацією, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 29.08.2022 № 14, ОСОБА_5 зарахований в списки особового складу вищевказаної військової частини та призначений на посаду навідника.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з моменту призову ОСОБА_5 та зарахування останнього до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та його поставлено на всі види забезпечення.

Надалі 01.11.2022 відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 85, ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду стрільця помічника гранатометника штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти НОМЕР_3 окремого штурмового батальйону.

Натомість, солдат ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України та законів України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, який знаходиться в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , порушив вимог статей 17, 65 Конституції України, статті 17 Закону України «Про оборону України», частини 1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 11, 16, 127-130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, через особисту недисциплінованість, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, 14.04.2023 самовільно залишив місце розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 , що на той час дислокувався в АДРЕСА_3 , та відсутній без поважних причин на військовій службі, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, до 30.11.2024, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини, військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини або місця несення служби.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 17.08.2024 біля 00:15 години, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом на заподіяння психологічного страждання, знаходячись вдома по місцю проживання в будинку АДРЕСА_2 , затіяв сварку із своєю співмешканко ОСОБА_7 (далі ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканкою вказаного будинку, в ході якої ображав її нецензурними словами, чим вчинив психологічне насильство над останньою, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої. Працівниками поліції протиправні дії солдата ОСОБА_5 було припинено та складено відносно останнього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30.08.2024 солдата ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді громадських робіт на строк 50 (п`ятдесят) годин.

Крім цього, 13.11.2024 біля 09:00 години, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом на заподіяння психологічного страждання, знаходячись вдома за вищевказаною адресою, затіяв сварку із своєю співмешканко ОСОБА_7 , в ході якої ображав її нецензурними словами, чим вчинив психологічне насильство над останньою, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої. Працівниками поліції протиправні дії солдат ОСОБА_5 було припинено та складено відносно останнього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.11.2024 солдата ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідало на момент стягнення сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Надалі, 17.02.2025 близько 11:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи вдома за вищевказаною адресою, маючи прямий умисел на заподіяння психологічного насильства, на ґрунті неприязних відносин, кричав і виражався нецензурними словами в адресу своєї співмешканки ОСОБА_7 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2025, біля 17.00 години, ОСОБА_5 , знаходячись вдома за вищевказаною адресою, затіяв сварку із своєю ОСОБА_7 , в ході якої, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх можливі суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на заподіяння фізичного насильства, схопив останню своїми руками за її верхній одяг та штовхнув у напрямку до дивану. ОСОБА_7 не втрималась на ногах та під час падіння, вдарилась спиною до дерев`яної спинки дивану, а саме поперековою ділянкою.

У результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_5 , спричинив потерпілій ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах лівої поперекової ділянки.

До того ж, досудовим розслідуванням встановлено, що 02.05.2025, біля 21.00 години, ОСОБА_5 , знаходячись вдома за вищевказаною адресою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, затіяв сварку із своєю ОСОБА_7 , в ході якої, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх можливі суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на заподіяння фізичного насильства потерпілій, на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс останній один удар кулаком правої руки в область обличчя нижче правого ока, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах обличчя нижче правого ока.

Вказаними насильницькими діями, ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_7 систематичних фізичних та психологічних страждань, які виразились у словесних образах нецензурними словами та приниженні, заподіяння фізичного болю викликавши у потерпілої побоювання за свою безпеку, нездатність захистити себе, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до фізичних й психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

У своїй сукупності ОСОБА_5 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені частиною 5 статті 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини або місця несення служби, а також статті 126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до фізичних й психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 407, статтею 126-1 КК України, складено 23.05.2025 та цього ж дня вручено підозрюваному ОСОБА_5 .

Посилаючись на ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, в клопотанні висловлено прохання щодо застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на думку органу досудового розслідування підозрюваний з метою уникнення покарання може: переховуватися від органу досудового розслідування чи суду; незаконно впливати на потерпілу чи свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання із зазначених у ньому підстав.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, проте з урахуванням даних про особу підозрюваного просив визначити заставу в межах розміру передбаченого положеннями статті 182 КПК України.

ОСОБА_5 підтримав позицію захисника та підтвердив причетність до інкримінованих йому злочинів.

Вислухавши учасників провадження, вивчивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Встановлено, що слідчим СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000202 від 26.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 407 та статтею 126-1 КК України.

23.05.2025 ОСОБА_5 було затримано в порядку статті 208 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР; повідомленнями про виявлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України; актом службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_5 ; витягами з наказів; книгою обліку тамчасового відсутнього і прибулого до військової частини; службовою характеристикою; рапортом; довідками про самовільне залишення в/ч; пояснювальними записками; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.02.2025 від потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_11 ; висновком експерта №27-м від 02.04.2025.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як визначено частиною 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З досліджених матеріалів долучених до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 407 та статтею 126-1 КК України.

Слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у випадку визнання його винним в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, санкція тяжчого з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі до десяти років, особу підозрюваного, який вчинив кримінальне правопорушення відповідальність за яке визначена статтею 126-1 КК України в період іспитового строку, його вік, відсутність міцних соціальних зв`язків, сімейний та майновий стан, у зв?язку із чим ОСОБА_5 розуміючи невідворотність призначення йому покарання за вчинені ним злочини, може вчинити дії спрямовані на ухилення від відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу необхідно з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_5 за частиною 5 статті 407 КК України, є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польщею, Угорщиною, Румунією, Словаччиною дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

- незаконно впливати на свідків та потерпілої у цьому ж кримінальному провадженні, тим самим перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_5 , являється спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення військовослужбовцем, а відтак обрання йому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту та застави створить передумови до вчинення ОСОБА_5 нового тотожного кримінального правопорушення, пов`язаного з ухилення від проходження військової служби, та вчинення систематичного домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 .

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України вказані обставини, на переконання суду є достатніми підставами для застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що стороною обвинувачення надано докази, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, що передбачено частиною 1 статті 194 КПК України.

Також, 12.09.2022 набрав чинності прийнятий Верховною Радою України Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо обрання запобіжного заходу до військовослужбовців, які вчинили військові злочини під час дії воєнного стану» від 16.08.2022 № 2531-ІХ, спрямований на унеможливлення застосування будь-яких інших запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, до військовослужбовців, які вчинили окремі військові злочини під час дії воєнного стану.

Варто звернути увагу, що військовий злочин, вчинений військовослужбовцем під час дії правового режиму воєнного стану свідчить про максимальний ступінь суспільної небезпеки, як самого діяння, так і особи, що його вчинила, а отже до такого військовослужбовця повинно бути застосовано тримання під вартою.

Відповідно до частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтею 177 та статтею 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи дискреційні повноваження слідчого судді у вирішенні питання про можливість визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 407 КК України, з урахуванням встановлених обставин та особи підозрюваного, слідчий суддя не визначає розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193-194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто з 23 травня 2025 року.

Строк дії ухвали до 21 липня 2025 року включно.

Ухвалу виконати негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 26.05.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1