Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/506/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 рокуселище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорки ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 15.03.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, несудимого, непрацюючого,

в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 умисно, незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, із метою здійснення заходів конспірації для вживання наркотичних засобів, у середині серпня 2023 року за тимчасово орендованим місцем проживання у житловій квартирі АДРЕСА_2 , власноруч виготовив із підручних засобів предмет для викурювання канабісу у виді «бульбулятора» та ковпачок для засипки канабісу, чим саме умисно створив умови спрямовані на забезпечення функціонування місця для вживання наркотичних засобів. Після цього одноразово в указаному приміщенні будинку разом зі своїм товаришем ОСОБА_6 , якому надав приміщення та забезпечив можливість для незаконного вживання наркотичних засобів, уживали наркотичні засоби у вигляді канабісу за допомогою тих предметів для викурювання, які створив ОСОБА_4 , чим саме надав та утримував місце для незаконного вживання наркотичних засобів потаємно від сторонніх громадян та підтримував його функціонування у виді матеріального забезпечення, охорони та підтримання порядку.

У подальшому 05 березня 2025 року під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено окремі частини з пристрою для викурювання канабісу у виді копачка для засипки канабісу з наркотичною речовиною, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-25/3323-НЗПРАП від 12.03.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - екстрактом канабісу, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,4479 г, який був складовою частиною пристрою для викурювання канабісу, що попередньо був спеціально виготовленим ОСОБА_4 у житловій квартирі АДРЕСА_2 у середині серпня 2023 року. Тобто, ОСОБА_4 своїми умисними діями організував, утримував місце для незаконного вживання наркотичних засобів та забезпечив його відповідними предметами, які сам із підручних засобів виготовив для здійснення таких дій.

Окрім цього, ОСОБА_4 умисно, незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , на протязі тривалого часу зберігав металевий пристрій для куріння, в нашаруваннях поверхні якого, згідно з висновком експерта № СЕ-19/107-25/3323-НЗПРАП від 12.03.2025 було виявлено екстракт канабісу, загальною масою 0,4479 грам (в перерахунку на суху речовину), обіг якого обмежено, що відповідає невеликим розмірам таблиці № 1 невеликі, великі, особливо великі, розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу в редакції наказу Міністерства охорони здоров`я № 634 від 29.07.2010, який 05.03.2025 під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи, за місцем його проживання, працівниками поліції було виявлено та вилучено.

Ці діяння ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано як кримінальні правопорушення, передбачені за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне зберігання наркотичних речовин без мети збуту, та за ч. 1 ст. 317 КК України як організація та утримання місця для незаконного вживання наркотичних засобів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, визнав повністю, надав показання та підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, та щиро розкаявся в учиненому.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

У судовому засіданні прокурорка ОСОБА_3 не заперечувала проти розгляду справи в порядку, установленому ч. 3 ст. 349 КПК України, та просила /з урахуванням фактичних обставин цього кримінального провадження, обставин, які пом`якшують покарання, відсутністю обставин, які б обтяжували покарання, даних про особу обвинуваченого/ призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання: у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, у межах санкції ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Водночас прокурорка просила на підставі статей 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із установленням ОСОБА_4 іспитового строку тривалістю в один рік та покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішуючи питання щодо обсягу дослідження доказів суд установив, що фактичні обставини справи повністю визнаються учасниками справи, відповідно до їх викладу в обвинувальному акті та не оспорюються ними.

Суд роз`яснив учасникам справи, що у випадку визнання ними обставин провадження, може бути визнано недоцільним дослідження доказів на підтвердження таких обставин, в такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, переконавшись, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують його особу, і досудової доповіді органу пробації відносно ОСОБА_4 , та визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, а відтак об`єктивних сумнівів у доведеності його винуватості в учинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, у суду не має.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження у межах пред`явленого обвинувачення, належним чином проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в учиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених: - ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне зберігання наркотичних речовин без мети збуту; - ч. 1 ст. 317 КК України як організація та утримання місця для незаконного вживання наркотичних засобів.

За змістом частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною в учиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Керуючись загальними засадами призначення покарання, принципу його законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, то при призначенні ОСОБА_4 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, даних про його особу, несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога та фтизіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

З досудової доповіді Хустського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 07.05.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що ризик учинення ним повторно кримінального правопорушення, як і ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства чи окремих осіб, оцінюється як середній що, на думку органу пробації, свідчить про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.

Як видно з характеристики за місцем проживання обвинуваченого, підписаної секретарем Міжгірської селищної ради ОСОБА_7 , то ОСОБА_4 є скромним у побуті, у спілкуванні стриманим, коректним, неконфліктним, добросусідські відносини підтримує та скарг до виконкому селищної ради на нього не надходило.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид і міру покарання в межах, установленої в санкції ч. 1 ст. 309 КК України, та міру покарання в межах, установленої в санкції ч. 1 ст. 317 КК України, та враховуючи: ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень відповідно до ст. 12 КК України; його особу; фактичні обставини справи, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання і відсутність обставини, яка обтяжує покарання, а також з урахуванням загальних засад призначення покарання суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання: - за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на мінімальний строк та вважає за недоцільним призначення йому менш суворого виду покарання у межах санкції даної частини статті кримінального закону; - за ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд визначає його за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначає остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавленні волі.

При цьому суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування ним покарання у виді позбавлення волі, а відтак, на підставі ст. 75 КК України, суд уважає звільнити його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з установленням йому іспитового строку мінімальною тривалістю з одночасним покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Водночас суд переконаний, що, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування цього кримінального провадження та судового провадження не обирався і підстав для обрання йому такого до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме пристрій для викурювання канабісу з нашаруванням наркотичної речовини екстрактом канабісу, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області згідно з квитанцією № 113, слід знищити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд уважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави понесені у цьому кримінальному провадженні процесуальні витрати на залучення експерта, що підтверджена відповідною довідкою Закарпатського НДЕКЦ від 12.03.2025 у розмірі 1 989,75 гривень.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись статтями 100, 124, 368-371, 373-376, 394, 395 та 532 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 і ч. 1 ст. 317 КК України, та призначити йому:

- за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 1 ст. 317 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з установленням йому іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався і такий до нього до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речовий доказ пристрій для викурювання канабісу з нашаруванням наркотичної речовини екстрактом канабісу, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області згідно з квитанцією № 113, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (код ЄДРПОУ: 37975895 Казначейство України; одержувач: ГУК у Зак.обл./Ужгородська тг/24060300; р/рахунок: UA0007493 або одержувач: ГУК у Зак.обл./Мукачівська тг/24060300; р/рахунок: UA 0007383; призначення платежу: за експертизу матеріалів, речовин та виробів) понесені процесуальні витрати, пов`язані зі залученням у цьому кримінальному провадженні експерта на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» від 12.03.2025 № СЕ-19/107-25/3323-НЗПРАП у розмірі 1 989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 копійок.

Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1