ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 601/3211/21

Провадження № 11-кп/820/268/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 19.09.2020 та №0000514 від 06.11.2021 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на вирок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 грудня 2024 року, -

в с т а н о в и л а:

Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 грудня 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, на утриманні має трьох малолітніх дітей, не депутата

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Звільнено ОСОБА_7 від покарання, призначеного за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч.1 ст.49, ч. 5 ст.74 КК України.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання у виді 2 років обмеження волі.

Звільнено ОСОБА_7 від покарання, призначеного за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст.49, ч. 5 ст.74 КК України.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначено йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зараховано в строк покарання строк затримання 30.11.2021 (1 день).

Ухвалено, що строк відбуття покарання ОСОБА_7 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Обрано ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати до прокурора чи до суду на першу вимогу;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу прокурора або суду.

Встановлено строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків до набрання вироком законної сили, але не пізніше 23 год. 59 хв. 04 лютого 2025 року.

Роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід або накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів мінімальних заробітних плат.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 20 000 (двадцять тисяч) гривень завданої моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в розмірі 13 043 (тринадцять тисяч сорок три) гривні 12 копійок.

За вироком суду 18.05.2000 у ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.09.2019 розірвано шлюб між вказаними особами. У зв`язку із цим, враховуючи ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_7 є кривдником особою, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а отже є суб`єктом кримінального правопорушення, пов`язаного із домашнім насильством.

04.12.2019 у ОСОБА_7 виник протиправний умисел на завдання побоїв щодо своєї колишньої дружини, тобто у вчиненні фізичного насильства щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_9 .

Так, 04.12.2019 близько 23.00 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 перебував у приміщенні власного житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . У цей момент у ОСОБА_7 виник умисел на завдання ОСОБА_9 побоїв.

Реалізуючи свій протиправний умисел, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, у зазначений вище час та у вказаному місці ОСОБА_7 умисно наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_9 . Внаслідок нанесених ударів, ОСОБА_7 завдав ОСОБА_9 побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_7 продовжуючи свій протиправний умисел, 18.09.2020 близько 09.00 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_6 , що за адресою АДРЕСА_1 , вчинив фізичне насильство щодо свої дружини. Так, ОСОБА_7 перебуваючи у зазначений вище час та у вказаному місці вчинив словесну суперечку із ОСОБА_9 . У цей момент у ОСОБА_7 виник умисел на завдання ОСОБА_9 побоїв.

ОСОБА_7 продовжуючи свій протиправний умисел, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, у зазначений вище час та у вказаному місці ОСОБА_7 умисно наніс два удари кулаком правої руки та правою ногою в область обличчя та лівої ноги ОСОБА_9 . Внаслідок нанесених ударів, ОСОБА_7 завдав ОСОБА_9 побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Крім того, 18.05.2000 у ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.09.2019 розірвано шлюб між вказаними особами. У зв`язку із цим, враховуючи ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_7 є кривдником особою, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а отже є суб`єктом кримінального правопорушення, пов`язаного із домашнім насильством.

04.12.2019 у ОСОБА_7 виник протиправний умисел на вчинення домашнього насильства у формі фізичного та психологічного насильства щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_9 .

Так, 04.12.2019 близько 23.00 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 перебував у приміщенні власного житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . У цей момент у ОСОБА_7 виник умисел на завдання ОСОБА_9 побоїв.

Реалізуючи свій протиправний умисел, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, у зазначений вище час та у вказаному місці ОСОБА_7 умисно наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_9 . Внаслідок нанесених ударів, ОСОБА_7 завдав ОСОБА_9 побоїв, що не спричинили тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 19.12.2019 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_7 прийшов у житловий будинок, що по АДРЕСА_2 , (на даний час АДРЕСА_3 , у якому проживає його колишня дружина ОСОБА_9 . В цей момент між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла суперечка, під час якої в ОСОБА_7 винник протиправний умисел спрямований на спричинення умисного тілесного ушкодження ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи у спальній кімнаті житлового будинку ОСОБА_9 , маючи умисел на заподіяння фізичних страждань своїй колишній дружині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно підійшов до потерпілої, яка в цей час перебувала на ліжку, та кулаками обох рук наніс шість ударів по обличчі ОСОБА_9 .

В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді травми голови закритої черепно-мозкової травми у виді струсу головного мозку із зовнішніми ушкодженнями рани і синця верхньої повіки правового ока, синця із забиттям м`яких тканин нижньої повіки правого ока з поширенням на виличну ділянку, зламу коронкової частини першого верхнього лівого зуба та крововиливу і садна слизової оболонки нижньої губи, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вироком ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18.06.2021, який відповідно до ухвали ІНФОРМАЦІЯ_7 від 25.08.2021 залишений без змін, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

Також ОСОБА_7 продовжуючи свій протиправний умисел, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, 10.06.2020 близько 15 год. 30 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно вчинив психологічне насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_9 , а саме безпричинно словесно ображав, виражався в сторону потерпілої нецензурною лайкою, принижував гідність, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Крім того, ОСОБА_7 продовжуючи свій протиправний умисел, 18.09.2020 близько 09.00 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_6 , що за адресою АДРЕСА_1 , вчинив фізичне насильство щодо свої дружини. Так, ОСОБА_7 перебуваючи у зазначений вище час та у вказаному місці вчинив словесну суперечку із ОСОБА_9 . У цей момент у ОСОБА_7 виник умисел на завдання ОСОБА_9 побоїв.

ОСОБА_7 продовжуючи свій протиправний умисел, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, у зазначений вище час та у вказаному місці ОСОБА_7 умисно наніс два удари кулаком правої руки та правою ногою в область обличчя та лівої ноги ОСОБА_9 . Внаслідок нанесених ударів, ОСОБА_7 завдав ОСОБА_9 побоїв, що не спричинили тілесні ушкодження.

Також ОСОБА_7 продовжуючи свій протиправний умисел, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, 31.03.2021 близько 12 год. 30 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись за місцем фактичного проживання своєї колишньої дружини, що по АДРЕСА_2 , (на даний час АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно вчинив психологічне насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_9 , а саме безпричинно словесно ображав, виражався в сторону потерпілої нецензурною лайкою, принижував гідність, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої. Зазначені протиправні дії ОСОБА_7 вчиняв у присутності малолітнього сина ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_7 систематично, а саме: 04.12.2019, 19.12.2019, 10.06.2020, 18.09.2020 та 31.03.2021 вчинив домашнє насильство у формі фізичного та психологічного насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_9 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 грубо порушено норми щодо запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин та заподіяно шкоду здоров`ю, особистим правам та інтересам ОСОБА_9 , наданих їй Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

Крім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.11.2021 та у невстановленому місці, ОСОБА_7 виявив вибухову речовину метальної дії нітроцелюлозний порох, який придатний для горіння за допомогою вогнепровідного шнура загальною масою 353,28 грама. В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, а саме вибухової речовини метальної дії нітроцелюлозного пороху, який придатний для горіння за допомогою вогнепровідного шнура загальною масою 353,28 грама.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановленому місці, підняв та забрав з вказаного місця, таким чином незаконно придбав вибухову речовину метальної дії нітроцелюлозний порох, який придатний для горіння за допомогою вогнепровідного шнура загальною масою 353,28 грама.

Після цього, ОСОБА_7 достовірно знаючи, що придбаний ним предмет відноситься до категорії вибухових речовин, переніс, тобто здійснив носіння, вибухової речовини до власного місця проживання у житловий будинок, що в АДРЕСА_1 , та почав зберігати вибухову речовину у металевих банках у різних кімнатах житлового будинку, що вказаний вище. Тобто, ОСОБА_7 умисно зберігав вибухову речовину метальної дії нітроцелюлозний порох, який придатний для горіння за допомогою вогнепровідного шнура загальною масою 353,28 грама до 05.11.2021.

Під час обшуку, який був проведений на підставі ухвали слідчого судді Кременецького районного суду, житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , власником та жителем якого є ОСОБА_7 , працівниками поліції 05.11.2021 виявлено та вилучено вибухову речовину метальної дії нітроцелюлозний порох, який придатний для горіння за допомогою вогнепровідного шнура загальною масою 353,28 грама.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Цивільного кодексу України, види об`єктів цивільних справ, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом. Частина 1 статті 263 КК України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Враховуючи те, що спеціального закону, який регулює порядок придбання, зберігання та носіння зброї, вибухових припасів та вибухових речовин немає, дозвіл на володіння об`єктами, які обмежені в цивільному обороті, на законних підставах, фізичним особам-загального статусу, виданий бути не може.

Враховуючи наведене ОСОБА_7 не маючи будь-якого дозволу на такі дії, придбав, зберігав та носив вибухову речовину, чим порушив вимоги п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» за № 901-VІІІ від 23.12.2015, постанови Верховної Ради України за № 2471- ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_8 від 21.08.1998 № 622.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 грудня 2024 року та закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч 1 ст.126, ст.126-1, ч.І ст.263 КК України.

Зазначає про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Факт домашнього насильства у якому визнано винуватим ОСОБА_7 за епізодами від 04.12.2019, 19.12.2019, 10.06.2020, 18.09.2020 та 31.03.2021 не встановлений належними та допустимими доказами, що ставить під сумнів доведеність факту домашнього насильства. Наявні в матеріалах справи докази за вказаними епізодами не підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні відносно потерпілої дій, які можна у сукупності кваліфікувати як домашнє насильство.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки показам обвинуваченого, який своєї вини за вказаними епізодами не визнав.

Свідки сторони обвинувачення не змогли нічого пояснити про події домашнього насильства, натомість вказували на сварки, які супроводжувалися криками зі сторони обвинуваченого та потерпілої, вказували про конфліктні стосунки між колишнім подружжям, які виникали на грунті неприязних відносин після розірвання шлюбу.

Щодо засудження ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України, адвокат ОСОБА_6 вказує, що факт виявлення та перенесення обвинуваченим до себе додому вибухової речовини метальної дії - нітроцелюлозного пороху, який придатний для горіння за допомогою вогнепровідного шнура загальною масою 353,28 грама не підтверджено жодним доказом, а тому є припущенням суду першої інстанції. Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, чи є на упаковці з пороху чиїсь відбитки пальців рук, зокрема, пальців рук ОСОБА_7 ..

Крім того, до 2020 року ОСОБА_7 проживав в будинковолодінні разом з дружиною, яка в подальшому мала вільний доступ до нього і могла підкинути порох.

Під час проведення обшуку у будинковолодінні ОСОБА_7 був відсутній, обшук здійснювався з неодноразовими перервами і в цей час поняті виходили, а потім заходили. А отже, порох міг підкинути будь-хто.

Протокол проведення обшуку є неналежним та недопустимим доказом оскільки останній проведений з грубим порушенням вимог законодавства.

В суді першої інстанції сторона захисту заявляла клопотання про допит понятих, проте суд зобов`язав їх забезпечити явку понятих, що було не можливим, оскільки вказаних людей обвинувачений не знає і відповідно не міг забезпечити їх явку в судове засідання. Вказана вимога суду є порушенням права обвинуваченого на захист і ставить його в нерівне положення зі стороною обвинувачення.

Суд не дав належної оцінки показам обвинуваченого ОСОБА_7 щодо вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Обвинувачення в цій частині фактично базується лише на протоколі проведеного обшуку, який є сфабрикованим та відповідно неналежним та недопустимим доказом. Будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_7 стороною обвинувачення надано не було.

Стороною обвинувачення не спростовано тверджень сторони захисту про те, що порох, вилучений на місці події, не належить ОСОБА_7 . Жодним письмовим доказом це не підтверджується.

Також, у вироку суду не зазначено, який міг бути мотив і мета ОСОБА_7 в зберіганні вибухової речовини метальної дії - нітроцелюлозного пороху.

Таким чином, засудження ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, повністю грунтується на припущеннях.

Обвинувачення ґрунтується лише на тому факті, що порох було виявлено в будинку, де проживає ОСОБА_7 . При цьому ні матеріалами досудового розслідування, ні показаннями свідків вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині не доведена.

В запереченні на апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 прокурор просить апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на підтримання доводів поданої адвокатом ОСОБА_6 апеляційної скарги, пояснення представника потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_8 , яка просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника обвинуваченого, думку прокурора про законність вироку суду, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинених кримінальних правопорушеннях при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні доказами.

В судових засіданнях суду першої інстанції та апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 вини у вчиненні інкримінованих йому правопорушеннях не визнав та показав, що 04.12.2019 такої події взагалі не було. Свій візит до лікаря ОСОБА_9 сфальсифікувала. Відносно 19.12.2019 теж не визнав вини. Відносно епізоду за 10.06.2020 показав, що 10.06.2020 разом з ним по АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а з ОСОБА_9 проживала Катруся. Колишня дружина з Катрусею приїхали до нього. Діти гралися, а він пішов до хати. ОСОБА_9 зробила крик, що він її б`є і забрав телефон. Він більше 10 м. до неї не підходив, не обзивав і не матюкав. Вона обзивала і кричала до нього, щоб віддати телефон. Викликала поліцію, а телефон не знайшли. Крім того, 18.09.2020 він приїхав до школи з ОСОБА_12 і Власиком. Біля школи стояла ОСОБА_9 з рюкзаком. Він провів ОСОБА_13 до школи, а ОСОБА_12 сидів в машині. Він розвернувся і хотів йти, а ОСОБА_9 його обігнала і стояла вже біля машини. Під`їхав директор. ОСОБА_14 дружина наробила крику, що він її б`є, копнула його в коліно і пішла за машину. Не бив її, не ображав, а казав відійти. Щодо події 31.03.2021, то цього дня син ОСОБА_12 прибіг до нього і каже, що їм дають ОСОБА_13 і Катрусю. Коли приїхали виявилося навпаки ОСОБА_13 і ОСОБА_15 не дають, кажуть давати ОСОБА_12 . Перед машиною вибігли ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , які не давали йому проїхати. Вони кричали, бігали. Коли виходив з машини, то вони втікали, а коли сідав, то не давали проїхати. Я не хотів віддавати сина, бо вони мене обманули. Батюшка казав йому залишити сина і тоді він його залишив. Дем`яна, потім батюшка привіз додому. Не вживав нецензурної лайки. Поведінка потерпілої була агресивна, кричала, не давала проїхати, ставала перед машиною, відбулася провокація. Цивільний позов не визнав.

Щодо вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав. Показав, що такого пороху у нього не було. Обшук проводили без нього. Поняті виходили, заходили, ходили пити каву. Так, він був мисливцем, мав дозвіл на зброю, мав зброю. Тоді патрони робив, але не з такого пороху. Використовував « ОСОБА_18 », « ОСОБА_19 » бездимний порох. Димний порох « ІНФОРМАЦІЯ_9 » в нього його не було. Порох «Крук» купував у магазині. Позбавили права на зброю у 2016 році. Дозвіл анулювали, мисливську рушницю здав. На той час пороху у нього не було, він його вистрілював, може комусь віддав. Він не міг забути про порох. Банки були його, але пороху там не було. Вважає, що порох йому підкинули працівники поліції.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ст.126-1 КК України підтверджується наступними доказами:

- Показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка у судовому засідані суду першої інстанції показала, що 04.12.2019 року приблизно о 12 год. ночі прийшов ОСОБА_7 . Вона разом із дітьми спала на дивані, проснулась від удару в обличчя і він знову її вдарив. Сказав, що гукає її, а вона не йде. Дана подія відбулася по АДРЕСА_1 . Дем`ян все бачив, просив тата, щоб він не робив такого. ОСОБА_7 наніс її два удари в обличчя. Вона поїхала в лікарню зафіксувати побої, а потім написала заяву в поліцію.

19.12.2019 року ввечері після 23 год. ОСОБА_7 прийшов в стані алкогольного сп`яніння, на той час вона проживала у своєї бабусі за адресою АДРЕСА_2 , почав стукати у двері та вікна. Діти відкрили йому двері. Діти повели його показувати подарунки. Вона з ОСОБА_15 була у кімнаті, годувала дитину. ОСОБА_7 зайшов до неї у кімнату і почав наносити удари в обличчя багато разів, все було в крові. Відносно цього епізоду є вирок суду.

10.06.2020 діти Дем`ян та Власик жили разом з батьком ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 і служба у справах дітей встановила дні побачень. Вона з Катрусею в обідній час приїхала до дітей. Вони гралися на дворі. Дем`ян попросив телефон, щось хотів глянути, вона дала телефон, він подивився і положив телефон на гойдалці. Прийшов ОСОБА_7 і сів на гойдалку. Дем`ян пішов забрати телефон, однак ОСОБА_7 забрав його та заніс в хату. Вона плакала та просила віддати телефон, діти теж просили, щоб він віддав телефон. ОСОБА_7 почав кричати та виганяти її з двору, обзивав нецензурними словами. Вона викликала поліцію. Телефон їй подарувала сестра ОСОБА_20 .. Це було насильство відносно неї.

18.09.2020 о 9 год. ранку вона перебувала біля ІНФОРМАЦІЯ_10 . ОСОБА_7 прийшов повідомити, що ОСОБА_12 не прийде до школи, бо його болить голова. Вона побачила, що ОСОБА_7 стоїть біля вчителів і пішла до машини, де сидів ОСОБА_12 . Відкрила двері і спілкувалась з дитиною. Тоді почав бігти ОСОБА_7 та кричати чого вона тут стоїть, почав закривати двері, щоб вона не спілкувалася з дитиною. Вона почала відходити і він вдарив її в обличчя, почав ображати, тоді вдарив ногою по лівій нозі. В цей момент стояли діти, вчителі, батьки, директор. Зверталась за медичною допомогою, викликала відразу працівників поліції.

31.03.2021 дана подія відбувалась на території будинку її батьків по АДРЕСА_3 . Зателефонував ОСОБА_12 та сказав, що приїде до них гратися. Під`їхала машина і з неї почав кричати ОСОБА_7 , щоб ОСОБА_13 йшов до нього. До машини підійшли її мама ОСОБА_21 , дочка ОСОБА_22 та вона. За кермом був батюшка. ОСОБА_7 сидів з боку в нетверезому стані, а позаду сидів ОСОБА_12 . Тато наполягав, щоб ОСОБА_13 відпустили до нього, а ОСОБА_12 плакав, що тато його не пускає. Дитина плакала і вони не могли їй допомогти. Дана подія тривала біля години. Батюшка також просив ОСОБА_7 відпустити ОСОБА_12 . І тоді ОСОБА_7 погодився відкрити двері машини і відпустити дитину. Дем`ян був заплаканий, у нього трусилися руки. Викликали швидку, дали дитині таблетку. ОСОБА_7 всіх ображав, висловлювався нецензурною лайкою. Вона його не ображала. До дочки ОСОБА_22 говорив, що вона йому більше не дочка. Все життя змінилось, вона змушена була сама займатися з дітьми, стала емоційнішою, вона постійно плакала. ОСОБА_7 постійно обмежував її у спілкуванні з дітьми, їй було важко, насамперед, через домашнє насильство. Вона виїхала за кордон. Вона і діти стали спокійними, тому що її там ніхто не бив, вона почувається захищеною. ОСОБА_7 застосовував до неї неодноразово фізичне, психологічне та фінансове насилля.

Відносно епізоду по ч. 1 ст. 263 КК України показала, що 05.11.2021 їй повідомили по телефону, що будуть проводити обшук у будинку по АДРЕСА_1 і їй потрібно з`явитися, оскільки в будинку знаходиться дитина, а ОСОБА_7 не має. Вона зателефонувала до дочки ОСОБА_22 і на обшук поїхала вона. Чула, що вилучили порох та зброю. В будинку пороху було повно, тому що ОСОБА_7 був мисливцем. Який саме порох був не знає.

-Показами, допитаної в судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_22 , яка показала, що відносно подій, які мали місце 04.12.2019, 10.06.2020, 18.09.2020 їй нічого не відомо. 31.03.2021 до неї подзвонив ОСОБА_12 і сказав, що хоче приїхати. ОСОБА_7 приїхав до них в стані алкогольного сп`яніння, поводився агресивно, не випускав дитину з машини, висловлювався нецензурною лайкою. Виходив з машини, замахувався бити її та маму ОСОБА_9 . ОСОБА_12 хотів вийти з машини, а він його не відпускав, дитина плакала, була психологічна травма. Говорив до водія, щоб той їхав, закривав двері, говорив, що вони йому ніхто, вона ОСОБА_12 не сестра, хотів поїхати. Коли вони з мамою ОСОБА_16 заважали їхати, виходив з машини і замахувався, щоб вдарити. ОСОБА_7 обзивав маму ОСОБА_9 . Дана подія відбулася по АДРЕСА_4 , де проживають її бабуся та дідусь. ОСОБА_9 хвилювалася, оскільки ОСОБА_12 плакав, ОСОБА_7 не віддавав дитину, машину закривав з середини і не випускав. Мама ОСОБА_9 стала більш стривоженою, боялася вийти з дітьми, щоб ОСОБА_7 не приїхав і не забрав дітей. Виїзд за кордон пов`язаний з діями ОСОБА_7 . Він говорив, що ОСОБА_9 це не мати, а ОСОБА_23

-Показами свідка ОСОБА_24 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що вона працює вчителем у Почаївській школі, де навчаються діти ОСОБА_25 . У вересні місяці два роки назад, вона йшла на роботу та побачила під школою ОСОБА_9 з рюкзаком. Спитала у неї чого вона тут стоїть, ОСОБА_16 пояснила, що ОСОБА_7 забрав у неї ОСОБА_12 , а речі залишились у неї, тому вона принесла рюкзак. Коли під`їхав ОСОБА_7 вона підійшла до машини, відчинила дверку та нахилилась до ОСОБА_12 . Підійшов ОСОБА_7 закрив дверку та повів ОСОБА_16 за машину. Бачила, як ОСОБА_7 копнув ОСОБА_16 ногою. ОСОБА_9 кричала не бий, що ти робиш, а ОСОБА_7 кричав брехуха. Викликали поліцію.

-Показами неповнолітнього свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні суду першої інстанції в присутності представника служби у справах дітей пояснив, що він, ОСОБА_13 і тато приїхали до школи. Мама стояла біля сходів школи, принесла рюкзак з книжками. Під`їхав директор, і мама підійшла до них. Прийшов тато і сказав, щоб мама відійшла. Вони пішли за машину. Він почув, як мама сказала, що тато її б`є. Також одного разу, він, тато і батюшка приїхали машиною до баби з дідом додому, щоб забрати ОСОБА_13 та ОСОБА_15 до вечора. Вийшла мама з ОСОБА_17 і казали, щоб тато відпутив його. Тато не відпускав. Вони хотіли їхати, однак мама перегородила дорогу і тоді тато відпустив його до мами.

-Показами свідка ОСОБА_20 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що подарувала сестрі телефон «Самсунг». ОСОБА_7 за місцем свого проживання його забрав. Телефон був вимкнений. 10.06.2020 ОСОБА_9 казала, що ОСОБА_7 ображав її словесно, матюкав, штовхав і діти почали кричати, щоб він її не бив.

-Показами Свідка ОСОБА_26 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що точної дати події вона вже не пам`ятає. Вона є сусідкою ОСОБА_7 почула крик і вийшла на подвір`я. Вона побачила, як стоїть ОСОБА_9 і кричить віддай телефон, вона була з маленькою дівчинкою Катрусею на руках, яка почала дуже плакати. Малий кричав тату не треба. Коли ОСОБА_16 йшла з двору, то ОСОБА_27 кричав вийди з двору ти ніхто, діти не називають тебе мамою. Він її не бив, а виштовхував з двору. Приїхала поліція і вона пішла додому. Все відбулось на подвір`ї ОСОБА_7

-Показами свідка ОСОБА_28 , який в судовому засідані суду першої інстанції показав пояснив, що до нього зателефонував ОСОБА_7 і попросив поїхати з ним, щоб забрати дітей, так як його машина поломалася. Він, ОСОБА_12 та ОСОБА_7 приїхали до ОСОБА_16 . Дем`ян подзвонив до ОСОБА_17 , вийшли ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . ОСОБА_29 спитав де діти, ОСОБА_17 сказала, щоб ОСОБА_12 виходив з машини. Перед машиною стояла ОСОБА_17 та ОСОБА_16 . ОСОБА_7 декілька раз виходив з машини, сварилися, погроз не чув. Коли всі почали плакати, він попросив ОСОБА_7 відпустити ОСОБА_12 і він його відпустив. З обох сторін були нецензурні слова.

-Показами свідка ОСОБА_30 , який у судовому засідані суду першої інстанції показав, що він є батьком потерпілої ОСОБА_9 та проживає за адресою АДРЕСА_3 . Точної дати події він не пам`ятає. Обвинувачний ОСОБА_7 приїхав машиною разом з батюшкою та ОСОБА_12 . ОСОБА_16 вийшла до машини, щоб забрати сина ОСОБА_12 . ОСОБА_7 його не пускав та ображав ОСОБА_16 нецензурними словами впродовж всієї події. Також він ображав свою дочку Івону. Батюшка попросив ОСОБА_29 , залишити ОСОБА_12 на дві години ОСОБА_16 . ОСОБА_31 відпустив, дитині стало погано викликали швидку. Через 2 години приїхав батюшка та забрав ОСОБА_12 . Під час даної події він перебував у хаті біля вікна, яке було відкрите. Навпроти вікна стояла машина і він все чув.

-Показами свідка ОСОБА_21 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що вона є матір`ю потерпілої ОСОБА_16 , проживає в АДРЕСА_3 . ОСОБА_7 є її зятем. На весні 2021 року в обідню пору перебувала за місцем свого проживання із ОСОБА_16 та дітьми. Почула крик, вийшла на подвір`я та побачила, що під`їхали машиною батюшка ОСОБА_32 та ОСОБА_7 , позаду сидів ОСОБА_33 хотів до сестри та брата, однак ОСОБА_7 його не пускав. Оксана та старша дочка Івона просили, щоб пустив ОСОБА_12 , однак ОСОБА_7 його не пускав. Тоді батюшка сказав ОСОБА_7 , щоб пустив дитину. Тоді ОСОБА_7 . Дем`яна відпустив. Дана подія відбувалася біля 30 хв., ОСОБА_7 ображав нецензурними словами ОСОБА_16 та кричав до своєї дочки Івони, що вона йому не дочка, викликали поліцію. Дем`яну стало погано викликали швидку, дали дитині заспокійливе. Обвинувачений не погрожував. Відносно події біля школи знає зі слів ОСОБА_16 та ОСОБА_12 . Дочка підійшла до машини і хотіла поговорити з ОСОБА_12 , однак ОСОБА_7 почав копати її ногами. Були синяки на ногах, ОСОБА_16 показувала вдома.

-Показами свідка ОСОБА_34 , яка у судовому засідані суду першої інстанції показала, що вона проживає в АДРЕСА_5 , навпроти батьків ОСОБА_9 , є їхньою сусідкою. Навесні 2021 року під`їхала зелена машина до будинку батьків ОСОБА_9 , в якій був ОСОБА_7 , батюшка та ОСОБА_35 та дочка Івона просили, щоб ОСОБА_7 відпустив ОСОБА_36 дитини не хотів відпускати, був агресивний, кричав до ОСОБА_16 та дочки ОСОБА_17 , вживав нецензурні слова. До кінця не була, пішла до хати, а коли вийшла, то машини вже не було.

-Показами свідка ОСОБА_37 , яка у судовому засідані суду першої інстанції показала пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_6 . В обідню пору 2021 року приїхав машиною батюшка, попереду сидів ОСОБА_27 , а позаду ОСОБА_12 . Вона перебувала в себе на подвір`ї та все чула. Іващук ОСОБА_29 вимагав, щоб ОСОБА_16 віддала йому ОСОБА_15 та ОСОБА_38 . Був скандал, вийшла дочка ОСОБА_17 і почала просити батька, щоб пустив ОСОБА_12 . ОСОБА_27 був агресивний, сварився з дочкою, казав що вона йому не дочка. ОСОБА_16 плакала, бо ОСОБА_27 не хотів віддати ОСОБА_12 . Була нецензурна лексика. Все це тривало пів години.

-Показами свідка ОСОБА_39 , яка у судовому засідані суду першої інстанції показала, що вона працює начальником служби у справах дітей. Сім`я ОСОБА_25 відома їй по справі коли вирішувався спір між батьками, органом опіки та піклування, щодо їх малолітніх дітей. По місцю проживання сім`ї неодноразово виїжджали, спілкувалися з дітьми, матір`ю та батьком. Батьки є відповідальні. Батько ОСОБА_7 не може маніпулювати дітьми. Також інформації, що ОСОБА_7 чинив насильницькі дії відносно дітей та ОСОБА_9 не надходило. Зі слів потерпілої їй відомо про факт насильства, однак документально не було підтверджено.

-Показами свідка ОСОБА_40 , яка у судовому засідані суду першої інстанції показала, що вона працює в службі у справах дітей. ОСОБА_7 є багатодітним батьком і жодної інформації про вчинення насильства відносно дітей у службу не надходило. Діти, до того як стався конфлікт у родині, відносилися добре і до мами і до тата. Спір, який між ними виник, розділив дітей. Маніпуляцій відносно ОСОБА_12 з боку батька не було. Зі слів потерпілої їй відомо про насильство, однак з повідомленням до служби ніхто не звертався.

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинений кримінальних правпорушеннях підтверджується наступними доказами:

- рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.09.2019 року про розірвання шлюбу з якого вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 травня 2000 року та розірвали шлюб 24 вересня 2019 року;

- витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000210 від 19.09.2021 з якого вбачається, що 04.12.2019 в денну пору доби, перебуваючи за власним місцем проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_7 в ході словесного конфлікту наніс декілька ударів власній дружині ОСОБА_9 , чим завдав останній фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень;

- рапортом чергового Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області від 19.09.2021 з якого вбачається, що надійшло повідомлення від ОСОБА_9 про те, що 04.12.2019 її чоловік ОСОБА_7 за місцем спільного проживання під час конфлікту наніс їй кілька ударів руками по обличчю, чим спричинив фізичного болю;

- заявою ОСОБА_9 від 08.04.2021, згідно якої просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , який систематично застосовує до неї та дочки ОСОБА_22 фізичне, психологічне та фінансове насильство, а саме, в грудні 2019 року ОСОБА_7 застосував до неї домашнє насильство;

- заявою ОСОБА_9 від 18.09.2021, згідно якої просить притягнути до кримінальної відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_7 , який без причин наніс їй декілька ударів, завдавши їй фізичної болі. Дана подія відбулася 04.12.2019 року;

- довідкою КНП « ІНФОРМАЦІЯ_11 » Почаївської міської ради №823 від 17.06.2021. з якої вбачається, що ОСОБА_9 зверталась за медичною допомогою 05.12.2019. Діагноз: забій спинки носа, верхньої губи. Післятравматичний риніт. Емоційна реакція на стрес;

- витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000059 від 19.09.2020 з якого вбачається, що 18.09.2020 близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебуваючи неподалік ІНФОРМАЦІЯ_12 , в ході словесного конфлікту наніс два удари ОСОБА_9 , чим завдав останній тілесні ушкодження;

- заявою ОСОБА_9 від 18.09.2020, згідно якої просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , який наніс їй тілесні ушкодження 18.09.2020 близько 9 год. 00 хв. неподалік навчального закладу ІНФОРМАЦІЯ_13 ;

- рапортом помічника чергового СРПП №2 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області від 19.09.2020, з якого вбачається, що 19.09.2020 о 11 год. 29 хв. у ВП надійшло повідомлення від чергового лікаря поліклінічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_14 про те, що до них із тілесними ушкодженнями у вигляді: забій м`яких тканин правого стегна, крововилив, забій правої кисті звернулася ОСОБА_9 .. Зі слів останньої вказані тілесні ушкодження їй спричинив колишній чоловік ОСОБА_7 ;

- рапортом помічника чергового ІНФОРМАЦІЯ_15 від 18.09.2020, згідно якого 18.09.2020 о 09 год. 32 хв. у ВП надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_9 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_7 вчиняє конфлікт та не віддає дитину. Заявниця знаходиться біля школи;

- заявою ОСОБА_9 від 18.09.2020 згідно якої просить прийняти міри до колишнього чоловіка ОСОБА_7 , який 18.09.2020 біля 09 год. 00 хв. на подвір`ї школи вчинив відносно неї психологічне і фізичне насилля, в присутності дітей та вчителів копав ногами, штовхав кулаками і ображав;

- рапортом помічника чергового ІНФОРМАЦІЯ_15 від 18.09.2020 з якого вбачається, що 18.09.2020 о 16 год. 04 хв. у ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_24 про те, що в с.Старий Почаїв ОСОБА_7 вчинив сварку із своєю колишньою дружиною ОСОБА_9 ;

- заявою ОСОБА_24 від 18.09.2020 згідно якої просить забезпечити щоденне чергування поліції на території школи у зв`язку з тим, що на очах учнів, вчителів ОСОБА_7 вчинив насилля над своєю колишньою дружиною ОСОБА_9 , копав ногами, штовхав в присутності старшого сина ОСОБА_41 , який сидів у машині і плакав;

- повідомленням КНП « ІНФОРМАЦІЯ_11 » Почаївської міської ради №1084 від 22.09.2021, згідно якої ОСОБА_9 зверталась за медичною допомогою до лікаря хірурга поліклінічного відділення КНП « ІНФОРМАЦІЯ_16 » 19.09.2020 о 10 год. 40 хв. Діагноз: забій м`яких тканин правого стегна. Крововилив. Забій правої кисті, долучено копію журналу обліку осіб, що звернулись до медичної установи з тілесними ушкодженнями кримінального характеру;

- витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000538 від 20.12.2019, з якого вбачається, що 20.12.2019 надійшла заява ОСОБА_9 про те, що 19.12.2019 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_7 за місцем проживання заявниці спричинив останній тілесні ушкодження;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 26.05.2021 згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Кременецького районного суду від 25.05.2021 року про тимчасовий доступ до документів, а саме матеріалів кримінального провадження №0000538 від 20.12.2019 було вилучено: копія витягу з ЄРДР, копія рапорту ЄО, копію заяви про притягнення до кримінальної відповідальності, копія протоколу допиту потерпілого, копію таблиці до протоколу допиту потерпілого, копію протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого, копію протоколу слідчого експерименту із малолітнім свідком, оптичний диск із відеозаписом слідчого експерименту із малолітнім свідком, копію обвинувального акту від 22.12.2020;

- заявою ОСОБА_9 від 20.12.2019 згідно якої просить притягнути до кримінальної відповідальності її чоловіка ОСОБА_7 , який 19.12.2019 близько 23 год. 00 хв. спричинив їй тілесних ушкоджень;

- висновком експерта №1258 від 24 грудня 2019 року встановлено, що при судово-медичній експертизі у ОСОБА_9 виявлені рана і синець верхньої повіки правого ока та синець нижньої повіки цього ж ока, що поширюється на виличну ділянку, із забиттям м`яких тканин, злам коронкової частини першого верхнього лівого зуба та крововилив і садно слизової оболонки нижньої губи. Вид і морфологічні властивості виявлених у ОСОБА_9 ушкоджень свідчать про те, що вони утворились від дії тупих предметів близько за добу до її експертного обстеження, не виключено у вказаний в постанові термін 19 грудня 2019 року. Виявленні у ОСОБА_9 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких з короткочасним розладом здоров`я. Утворення виявлених в ОСОБА_9 ушкоджень за обставин, повідомлених нею при судово-медичній експертизі, не виключається;

- висновками експерта №23 від 29 травня 2020 року та №1258 від 24.12.2019 встановлено, що у ОСОБА_9 в ділянці голови були виявлені такі ушкодження: на правій половині обличчя рана і синець верхньої повіки, синець із забиттям м`яких тканин нижньої повіки з поширенням на виличну ділянку; на лівій половині злам коронкової частини першого верхнього лівого зуба, крововилив і садно слизової оболонки нижньої губи. Наведені ушкодження утворились від неодноразової дії тупих предметів. Виявлена в ОСОБА_9 травма голови, зважаючи на розташування та характер зовнішніх ушкоджень, не властива для утворення при «падінні з висоти власного зросту на тверде покриття підлоги». Конкретних обставин спричинення ОСОБА_9 19.12.2019 ушкоджень у наданій постанові не зазначено. Їх виникнення за обставин, на які вона вказує в протоколі її допиту від 20.12.2019 не суперечать тим судово-медичним даним, що отримані експертною комісією при вивченні наданих медичних документів;

- висновком експерта №86 від 20 листопада 2020 року встановлено, що згідно з даними попередніх судово-медичних експертиз (висновки експерта №1258 та №23) у ОСОБА_9 в ділянці голови були виявлені такі ушкодження: на правій половині обличчя рана і синець верхньої повіки, синець із забиттям м`яких тканин нижньої повіки з поширенням на виличну ділянку, на лівій половині злам коронкової частини першого верхнього лівого зуба, крововилив і садно слизової оболонки нижньої губи на цьому рівні. Вказані ушкодження спричиненні неодноразово (щонайменше дворазовою) дією топого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою поверхнею, не виключено ударами рукою (кулаком). Отже, виникнення виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень за обставин, наведених у протоколах проведення слідчого експерименту із потерпілою та із свідком ОСОБА_11 внаслідок нанесення ударів рукою (кулаком) в ділянку обличчя ОСОБА_9 не виключається;

- вироком ІНФОРМАЦІЯ_1 №601/2527/20 від 18.06.2021 згідно якого встановлено, що «19.12.2019 року приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_7 прийшов у житловий будинок, що по АДРЕСА_2 , у якому проживає його колишня дружина ОСОБА_9 . В цей момент між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла суперечка, під час якої в ОСОБА_7 винник протиправний умисел спрямований на спричинення умисного тілесного ушкодження ОСОБА_9 . Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи у спальній кімнаті житлового будинку, ОСОБА_9 , маючи умисел на заподіяння фізичних страждань своїй колишній дружині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно підійшов до потерпілої, яка в цей час перебувала на ліжку та годувала малолітню дочку груддю, та кулаками обох рук наніс шість ударів по обличчі ОСОБА_9 . В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді травми голови - закритої черепно-мозкової травми у виді струсу головного мозку із зовнішніми ушкодженнями - рани і синця верхньої повіки правового ока, синця із забиттям м`яких тканин нижньої повіки правого ока з поширенням на виличну ділянку, зламу коронкової частини першого верхнього лівого зуба та крововиливу і садна слизової оболонки нижньої губи, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. В результаті протиправних дій ОСОБА_7 грубо порушено норми щодо запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин та заподіяно шкоду здоров`ю, особистим правам та інтересам ОСОБА_9 , наданих їй Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість». ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у вигляді 240 годин громадських робіт;

- ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_7 від 25.08.2021 з якої вбачається, що вирок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.06.2021 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін;

- витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000226 від 11.06.2020 з якого вбачається, що 10.06.2020 ОСОБА_7 таємно викрав мобільний телефон марки «Самсунг» в своєї колишньої дружини ОСОБА_9 , коли остання перебувала за місцем проживання ОСОБА_7 ;

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 26.05.2021 згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Кременецького районного суду від 25.05.2021 року про тимчасовий доступ до документів, а саме матеріалів кримінального провадження №0000226 від 11.06.2020 було вилучено: копія витягу із ЄРДР, копія рапорту ЄО, копія заяви про притягнення до адміністративної відповідальності;

- рапортом помічника чергового ІНФОРМАЦІЯ_15 від 10.06.2020 з якого вбачається, що між ОСОБА_9 та її колишнім чоловіком ОСОБА_7 на протязі тривалого часу існують неприязні відносини. ОСОБА_9 прийшла до свого колишнього чоловіка провідати спільних дітей, які проживають разом із ним в с. Ст.Почаїв. Під час відвідування заявниця мала із собою мобільний телефон «Самсунг», ОСОБА_7 забрав його та не повертає;

- заявою ОСОБА_9 від 15.06.2020, згідно якої просить притягнути до відповідальності колишнього чоловіка ОСОБА_7 за вчинення домашнього насильства над нею, яке полягає в тому, що 10.06.2020 він вкрав в присутності її неповнолітніх дітей її телефон;

- витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000157 від 13.04.2021 з якого вбачається, що 12.04.2021 до Кременецького РВП надійшла заява від ОСОБА_9 про те, що 31.03.2021 за адресою: АДРЕСА_3 її колишній чоловік ОСОБА_7 вкотре вчинив відносно неї домашнє насильство в присутності їхнього спільного малолітнього сина, чим спричинив психологічні страждання останній;

- заявою ОСОБА_9 від 08.04.2021 згідно якої просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , який систематично на протязі 2020-2021 застосовує до неї та дочки ОСОБА_22 фізичне, психологічне та фінансове насильство, а саме: в грудні 2019 року, 18.09.2020, 31.03.2021;

- рапортом помічника чергового Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області від 31.03.2021 з якого вбачається, що надійшло повідомлення від ОСОБА_9 про те, що колишній чоловік ОСОБА_7 у нетверезому стані отримує 9-річну дитину в автомобілі, не відпускає дитину до заявниці;

- заявою ОСОБА_22 від 31.03.2021 згідно якої просить притягнути до адміністративної відповідальності її батька ОСОБА_7 , який 31.03.2021 близько 17 год. 30 хв. за місцем проживання її мами, а саме в АДРЕСА_3 вчинив відносно неї домашнє насильство в сім`ї, що виражалося в психологічному давлені на неї та її малолітнього брата ОСОБА_42 , щоб брат не йшов до мами, чим довів її до психологічного зриву;

- заявою ОСОБА_9 від 12.04.2021, згідно якої просить притягнути ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та винести терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_7

- рапортом чергового ІНФОРМАЦІЯ_17 від 12.04.2021 згідно якого 12.04.2021 о 18 год. 44 хв. у РВП поштою надійшла заява ОСОБА_9 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_7 систематично вчиняє конфлікти;

- рішенням ІНФОРМАЦІЯ_18 від 19 травня 2020 року з якого вбачається, що позов ОСОБА_7 до ІНФОРМАЦІЯ_19 про визнання незаконним та скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №076103 від 26.12.2019 задоволено. Визнано протиправним та скасовано терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №076103 від 26.12.2019; Постановою ІНФОРМАЦІЯ_20 від 16.09.2020 рішення ІНФОРМАЦІЯ_18 від 19.05.2020 скасовано та прийнято постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, згідно якого 30.11.2021 о 09 год. 54 хв. було затримано ОСОБА_7 .

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України підтверджується наступними доказами.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_22 показала, що приблизно осінню 2021 року, вона приїхала до АДРЕСА_1 за місцем проживання батька. Обшук ще не розпочався. Двері відкрили у її присутності. Вилучили набої до пістолета і до рушниці, воздушку, на дворі знайшли обріз, і в другому гаражі знайшли одноствольну рушницю. Вилучали макове насіння та порох. При обшуку було двоє понятих. Працівники поліції порох не підкидали, його вилучили у ОСОБА_7 . Раніше він займався виготовленням саморобних набоїв до рушниці, а там був порох. Він їй також колись давав їх робити. Він використовував порох під назвою « ОСОБА_18 ». Батько міг зберігати цей порох, бо займався полюванням. Все, що вилучалось запаковували і ставили підписи поняті і вона. Вона бачила, як слідчі вилучали речі. Бачила баночки, які працівники поліції вилучали. Такі баночки вона бачила в ОСОБА_7 , він їх використовував.

Свідок ОСОБА_43 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що він працює старостою Почаївської міської ради с.Старий Почаїв. Приблизно о 10 год. 30 хв. до нього подзвонила слідча і повідомила, що потрібно прийти до будинку ОСОБА_7 , оскільки буде проводитися обшук. Він приїхав пізніше після обіду. ОСОБА_44 ще був і тоді він вже поїхав. В будинку ОСОБА_7 все було розкидано, при вході бачив патрони, гільзи, щось схоже на воздушку, коробочки, в яких йому сказали, що це порох, сухе зілля. Після цього, він був на обшуку до кінця. Обставин вилучення предметів він не бачив. Була слідча, два представники поліції, два поняті. Захотіли перерву. Раз ходили по каву. Через 3 години ходили в магазин. Виходили курити, поліцейські виходили також. Відео виключали. Обшук тривав цілий день. Бачив, як пакували у пакети предмети та підписувався про це.

Свідок ОСОБА_45 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що до нього подзвонив ОСОБА_7 та попросив приїхати до нього додому. Приблизно о 12 од 00 хв. він приїхав до будику ОСОБА_7 під час обшуку слідча ходила по кімнатах. Найшли 2 патрони, а як найшли інші предмети він не бачив. Речі, які знайшли пакували у конверти, про що він підписувався.

Свідок ОСОБА_44 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що 5 листопада 2021 в с. Старий Почаїв, за місцем проживання ОСОБА_7 був проведений обшук. Знайшли воздушку і патрони. За порох не пам`ятає, можливо знайшли пізніше, бо він був тільки до обіду, а після обіду приїхав староста. Поняті були присутні під час обшуку. Слідча в основному тримала їх та понятих біля себе. Він не бачив, як поняті ходили в магазин.

Об`єктивно вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України підтверджується:

- витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000514 від 06.11.2021 з якого вбачається, що 05.11.2021 під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Кременецького районного суду (1-кс/601/886/2021) від 26.10.2021, за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , жителя АДРЕСА_1 було виявлено та в подальшому вилучено: обріз мисливської рушниці та дві рушниці невстановленої марки, на яких наявні серійні номера: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , а також металеві банки із сипучою невідомою речовиною всередині, схожою на порох, вагою приблизно 300 грам, патрони до травматичного пістолету калібром 9 мм у кількості 15 шт., а також патрони до гладкоствольної мисливської рушниці у кількості 67 шт.;

- рапортом помічника чергового Кременеького РВП ГУНП в Тернопільській області від 05.11.2021 згідно якого, 05.11.2021 о 21 год. 47 хв у РВП надійшов рапорт о/у СКП Кременецького РВП ОСОБА_46 про те, що в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Кременецького районного суду від 26.10.2021 в ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_21 , жителя АДРЕСА_1 було виявлено та в подальшому вилучено: обріз мисливської рушниці та дві рушниці невстановленої марки, на яких наявні серійні номера: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , а також металеві банки із сипучою невідомою речовиною всередині, схожою на порох, вагою приблизно 300 грам, патрони до травматичного пістолету калібром 9 мм у кількості 15 шт., а також патрони до гладкоствольної мисливської рушниці у кількості 67 шт.;

- ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду 1-кс/601/886/2021 від 26.10.2021 було надано дозвіл на проведення обшуку в житловому будинку з надіврними будівлями , який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з метою виявлення та вилучення мобільного пристрою Самсунг сірого кольору та інших речових доказів у справі;

- протоколом обшуку від 05.11.2021, який проводився за участю ОСОБА_47 (зі сторони власника будинку), ОСОБА_48 (старости ІНФОРМАЦІЯ_22 ), ОСОБА_22 в присутності понятих ОСОБА_49 , ОСОБА_50 на підставі ухвали слідчого судді 1-кс/601/886/2021 про проведення обшуку від 26.10.2021, згідно якого об`єктом обшуку є домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , в ході проведення, вилучено: 3 металеві банки із невідомою сипучою речовиною, зовні схожою на порох, дві із яких із надписом: «КРУК піроксиліновий мисливський порох» та одна «Сокол порох охотничий бездимний», які поміщено у сейф-пакет №7229872; та інші предмети, які не є предметом дослідження в даному кримінальному провадженні. Учасники обшуку ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_22 , ОСОБА_43 , ОСОБА_53 та ОСОБА_54 . Зауважень не надходило.

-відеозаписом, долученим до протоколу обшуку від 05.11.2021 року, інформація, на якому узгоджуються із відомостями, відображеними у самому протоколі.

- протоколом огляду від 08.11.2021, згідно якого об`єктом огляду є сейф-пакет №7229872, у якому наявні 3 металеві банки із невідомою сипучою речовиною, зовні схожою на порох, дві із яких із надписом: «КРУК піроксиліновий мисливський порох» та одна «Сокол порох охотничий бездимний», які з метою відібрання взірців речовини, перепаковуються наступним чином: взірці речовини схожої на порох взятої із металевої банки із надписом «КРУК піроксиліновий мисливський порох», які поміщено в паперовий згорток та надалі поміщені в сейф-пакет №INZ1078303, взірці речовини схожої на порох взятої із металевої банки із надписом «КРУК піроксиліновий мисливський порох», які поміщено в паперовий згорток та надалі поміщені в сейф-пакет №GSU1010122, взірці речовини сухої схожої напорох взятої із металевої банки із надписом «Сокол порох охотничий бездимний», які поміщено в паперовий згорток та надалі поміщені в сейф-пакет № INZ1078317, металева банка із невідомою сипучою речовиною зовні схожою на порох, із надписом: «КРУК піроксиліновий мисливський порох», поміщена у сейф-пакет №1125921, металева банка із невідомою сипучою речовиною зовні схожою на порох, із надписом: «КРУК піроксиліновий мисливський порох», поміщена у сейф-пакет №1125928, металева банка із невідомою сипучою речовиною зовні схожою на порох, із надписом: «Сокол порох охотничий бездимний», поміщена у сейф-пакет №1125920. Огляд проведений в присутності понятих;

- висновком експерта №СЕ-19/120-21/11512-ФХВР від 25.11.2021, згідно якого надана на експертизу речовина, що складається з частинок різної форми та кольору масою 6,17 грама (об`єкт дослідження) є вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним порохом;

- висновком експерта від 26.11.2021 №СЕ-19/120-21/11518-ФХВР, згідно якого надана на експертизу речовина, що складається з частинок різної форми та кольору масою 5,02 грама (об`єкт дослідження) є вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним порохом;

- висновком експерта № СЕ-19/120-21/11524-ВТХ від 10.12.2021, згідно якого маса наданої для дослідження вибухової речовини становить 112 грам. Надана на дослідження вибухова речовина, придатна до горіння за допомогою вогнепровідного шнура. Із зображення 4 вбачається, що дата виготовлення пороху мисливського «Крук» - 02.09.2015р.;

- висновком експерта №СЕ-19/120-21/11522-ВТХ від 10.12.2021 , згідно якого маса наданої для дослідження вибухової речовини становить 96 грам. Надана на дослідження вибухова речовина, придатна до горіння за допомогою вогнепровідного шнура;

- висновком експерта №СЕ-19/120-21/11514-ФХВР від 12.11.2021, згідно якого надана на експертизу речовина, що складається з частинок у вигляді паралелограма плоскої форми зеленого кольору, масою 4,09 грама є вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним порохом;

- висновком експерта №СЕ-19/120-21/11519-ВТХ від 22.11.2021, згідно якого маса наданої для дослідження вибухової речовини становить 130 грам. Надана на дослідження вибухова речовина, придатна до горіння за допомогою вогнепровідного шнура;

- даними, які містяться у повідомленні ІНФОРМАЦІЯ_23 №10308-2024 від 11.10.2024 згідно , якого вбачається, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_21 в період з 01.01.2018 по 01.01.2022 дозволи на придбання, зберігання, носіння зброї та боєприпасів до неї та інших предметів та речовин не видавалися. Станом на 05.11.2021 ОСОБА_7 чинних дозволів на право придбання, зберігання зброї, пристроїв не мав. Однак, ОСОБА_7 мав дозвіл №267 від 20.09.1995 (термін дії до 20.09.2016) та №676 від 06.10.1998 (термін дії до 20.10.2018). Вищевказані дозволи були анульовані у вересні 2016 року у зв`язку із повідомленням 13.10.2015 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

Експерт ОСОБА_55 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що для складення висновків №СЕ-19/120-21/11512-ФХВР від 25.11.2021, №СЕ-19/120-21/11518-ФХВР від 26.11.2021 та №СЕ-19/120-21/11514-ФХВР від 12.11.2021 йому була надана лише сама речовина. Марку пороху він не встановлює. Під час дослідження ним встановлено, що всі три надані йому речовини були придатні до вибухового перетворення. Це був нітроцелюлозний порох.

Суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 126 КК України, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, за ст. 126-1 КК України, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи та за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про те, що факт домашнього насильства у якому визнано винуватим ОСОБА_7 за епізодами від 04.12.2019, 19.12.2019, 10.06.2020, 18.09.2020 та 31.03.2021 не встановлений належними та допустимими доказами, що ставить під сумнів доведеність факту домашнього насильства, а наявні в матеріалах справи докази за вказаними епізодами не підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні відносно потерпілої дій, які можна у сукупності кваліфікувати як домашнє насильство, а свідчать про конфліктні стосунки між колишнім подружжям, які виникали на грунті неприязних відносин після розірвання шлюбу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, у тому числі показам потерпілої, свідків, письмовим доказам, які є належними та допустимими доказами та повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, апередбачених ч.1 ст.126, ст. 126-1 КК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 7 грудня 2017 року, з наступними змінами, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

При цьому, умисні, систематичні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які полягали у заподіянні потерпілій ОСОБА_9 побоїв, тілесних ушкоджень, словесних образ, нецензурної лайки стосовно потерпілої, штовхання, тобто фізичне та психологічне насильство, призвели до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_9 (колишнього подружжя), і такі дії обвинуваченого охоплються диспозицією ст. 126-1 КК України, та не можуть кваліфікуватися як конфлікт.

Суд першої інстанції також дав належну оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою вину за епізодами від 04.12.2019, 19.12.2019, 10.06.2020, 18.09.2020 та 31.03.2021 не визнав, у сукупності з іншими дослідженими судом доказами, які доводять його вину у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Такі позаки обвинуваченого колегія суддів розцінює як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

А тому, необгрунтованими є твердження захисника обвинуваченого про те, що суд не дав належної оцінки показам обвинуваченого ОСОБА_7 .

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що під час проведення обшуку у будинковолодінні ОСОБА_7 був відсутній, обшук здійснювався з неодноразовими перервами і в цей час поняті виходили, а потім заходили, а отже, порох міг підкинути будь-хто, та що протокол проведення обшуку є неналежним та недопустимим доказом оскільки останній проведений з грубим порушенням вимог законодавства.

Відповідно до протоколу обшуку від 05.11.2021, який проводився за участю ОСОБА_47 (зі сторони власника будинку), ОСОБА_48 (старости ІНФОРМАЦІЯ_22 ), ОСОБА_22 в присутності понятих ОСОБА_49 , ОСОБА_50 на підставі ухвали слідчого судді 1-кс/601/886/2021 про проведення обшуку від 26.10.2021, згідно якого об`єктом обшуку є домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , в ході проведення, вилучено: 3 металеві банки із невідомою сипучою речовиною, зовні схожою на порох, дві із яких із надписом: «КРУК піроксиліновий мисливський порох» та одна «Сокол порох охотничий бездимний», які поміщено у сейф-пакет №7229872; та інші предмети, які не є предметом дослідження в даному кримінальному провадженні. Від учасників обшуку ОСОБА_56 , ОСОБА_52 , ОСОБА_22 , ОСОБА_48 , ОСОБА_47 та ОСОБА_57 зауважень не надходило.

Віломості, викладені у протоколі обшуку повністю узгоджуються із відеозапис, долученим до протоколу обшуку від 05.11.2021.

Обшук домоволодіння по АДРЕСА_1 проведений з дотриманням положень ст.234 КПК України на підставі ухвали слідчого судді, а протокол обшуку відповідає вимогам ст.ст. 104, 105 КПК України, є належним та допустимим доказом.

З огляду на положення ч.7 ст.236 КПК України, не може бути визнаним недопустимим доказом протокол обшуку від 05.11.2021 року з тих підстав, що на підставі ухвали слідчого судді метою обшуку був мобільний телефон, а не вибухові речовини.

Колегія суддів погоджується з критичною оцінкою судом першої інстанції показів свідка ОСОБА_48 та обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що поняті під час обшуку виходили на каву, в магазин, оскільки такі покази спростовуються відеозаписом проведеного обшуку.

При цьому, обвинувачений під час обшуку був відсутній. Зауважень до протоколу обшуку під час його підписання ОСОБА_43 не висловлював.

Суд першої інстанції дав належну оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_7 щодо вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, відповідно до вимог ст. 94 КПК України у сукупності з іншими дослідженими судом доказами.

З урахуванням викладеного безпідставними є посилання апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 про те, що обвинувачення за ст.263 КК України в фактично базується лише на протоколі проведеного обшуку, який є сфабрикованим та відповідно неналежним та недопустимим доказом.

Твердження про те, що будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_7 за ч. 1 ст.263 КК України стороною обвинувачення надано не було, спростовуються наявними в матеріалах кримінального провадження та дослідженими судом доказами, зокрема: показами свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_58 , рапортом помічника чергового Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області від 05.11.2021, протоколом огляду від 08.11.2021, висновками експертів; повідомленням ГУНП в Тернопільській області від 11.10.2024.

Не заслуговують на увагу доводи захисника обвинуваченого про те, що у вироку суду не зазначено, який міг бути мотив і мета ОСОБА_7 в зберіганні вибухової речовини метальної дії - нітроцелюлозного пороху, оскільки такі обставини не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України - носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого вказує. що стороною обвинувачення не спростовано жодним доказом твердження сторони захисту про те, що порох, вилучений на місці події, не належить ОСОБА_7 .

На такі твердження колегія суддів зазначає, що під час обшуку, який був проведений на підставі ухвали слідчого судді Кременецького районного суду від 26.10.2021, житлового будинку, в АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 і у якому він проживає, працівниками поліції 05.11.2021 виявлено та вилучено вибухову речовину метальної дії нітроцелюлозний порох, який придатний для горіння за допомогою вогнепровідного шнура загальною масою 353,28 грама.

Отже, вибухова речовина метальної дії нітроцелюлозний порох працівниками поліції була виявлена та вилучена під час обшуку житлового будинку, який є власністю обвинуваченого і де він проживає.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав сумніватися у належності вибухової речовини метальної дії нітроцелюлозний порох саме обвинуваченому.

Крім того, стороною захисту на спростування таких тверджень, а саме щодо належності вибухової речовини будь-якій іншій особі, не надано жодного доказу.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що до 2020 року ОСОБА_59 проживав в будинковолодінні разом з дружиною, яка в подальшому мала вільний доступ до нього і могла підкинути порох, не підтверджені жодними доказами. і апеляційним судом розцінюються як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та на законність вироку суду не впливають.

Судом першої інстанції правильно встановленні обставини кримінальних правопорушень і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчинених кримінальних правопорушеннях ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчинених кримінальнитх правопорушень, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання,

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд не встановив, не встановив таких і суд апеляційної інстанції.

Також суд врахував стан здоров`я обвинуваченого, те що він не перебуває на обліку в лікаря психіатра чи нарколога, позитивно характеризується по місцю проживання, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд першої інстанції не знайшов.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 йому слід призначити покарання за ч.1 ст. 126 КК України у виді громадських робіт, за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі та за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі.

Оскільки на час ухвалення вироку сплинули строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.126, ст.126-1 КК України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності сторона захисту не подавала, суд прийшов до висновку, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_7 слід звільнити від призначених покарань за цими статтями на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Також суд першої інстанції прийшов до висновку що судимість за вироком ІНФОРМАЦІЯ_1 №601/2527/20 від 18.06.2021 в ОСОБА_7 погашена.

За таких обставин, суд, прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання із застосуванням ст.75 КК України із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановленням йому іспитового строку та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд першої інстанції взяв до уваги те, що обвинувачений має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не перебуває на обліку в лікаря психіатра чи нарколога, вік обвинуваченого, стан його здоров`я (хворіє на цукровий діабет), позитивно характеризується по місцю проживання, міцні та сталі соціальні зв`язки, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини та наслідки вчиненого ним злочину, обставини, які обтяжують покарання відсутні, що вказує на можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Колегія суддів вважає, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Вирок суду є законним та справедливим і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 грудня 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді: