Справа № 489/4048/25
Провадження № 1-кс/489/1485/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

24 червня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні за №0001739 від 20.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді бойового медика 3 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос»,

встановив:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001739, внесеному 20.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, стосовно ОСОБА_4 .

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор зазначила, що затримання підозрюваного здійснено на виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу. Після затримання стало відомо, що підозрюваний проходить військову службу, у зв`язку з чим ризик переховування від органу досудового розслідування та суду відсутній. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний обставини, викладені у повідомленні про підозру, визнав. Відмовився виконувати наказ командира виключно з підстав прямої загрози життю групи. З січня 2025 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Про кримінальне провадження за ч.4 ст. 402 КК України дізнався в січні 2025 року, коли розглядалася справа про самовільне залишення частини. У ТУ ДБР йому ніхто не вручав підозру або повістки до сьогоднішнього дня, поштою також не отримував. Від органу досудового розслідування чи суду не переховувався, проживаючи за місцем реєстрації, затримали його вдома після повернення з військової служби.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання як необґрунтованого, підозрюваний вину свою визнає повністю, на службі характеризується позитивно, ризики безпідставні.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що матрос ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в тому, що він 07.11.2023 приблизно о 09:00 год, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді бойового медика 3 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог чинного законодавства України, порушуючи військову дисципліну, прийнявши наказ начальника тимчасово виконуючого обов`язки за посадою командира 1 роти морської піхоти лейтенанта ОСОБА_6 №145/дск від 07.11.2023, наданого у визначенні: «Солдату ОСОБА_7 , матросу ОСОБА_4 перейти у підпорядкування НМС-НМП із завданням спільно з військовослужбовцями десантно-штурмової роти у складі евакуаційної групи у період з 07.11.2023 по 08.11.2023 у темну пору доби здійснити евакуацію загиблих з поля бою в районі залізничного мосту на пункт збору поранених (загиблих) в районі Дачі» до виконання, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, прямо виразив небажання виконувати наказ начальника, що супроводжувалось усною відмовою, висловлюючи відкрито негативне ставлення до наказу та небажання його виконувати, тобто відкрито відмовився виконати наказ начальника.

Ухвалою від 26.05.2025 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу до Інгульського районного суду міста Миколаєва для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

23.06.2025 ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

24.06.2025 ОСОБА_4 особисто повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Підозра у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами службового розслідування; протоколами допиту свідків, протоколом огляду речей. У судовому засіданні підозрюваний свою вину визнав.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

На підставі ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 402 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

На підставі п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Від існування ризику ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду прокурор відмовилась у судовому засіданні, не доведений він і матеріалами клопотання. Підозрюваний проживав за місцем своєї реєстрації, де й був затриманий. Доказів вручення йому до 23.06.2025 повідомлення про підозру, повісток, повідомлень тощо матеріали клопотання не містять.

Крім того, не доведені ризики впливу на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки не зазначено яким чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню. Сторона обвинувачення формально посилається на існування останнього ризику, не розкриваючи його суті. З січня 2025 року, знаючи про кримінальне провадження щодо невиконання наказу, підозрюваний не вчиняв будь-яких дій щодо впливу на свідків. Тим більше, на теперішній час проходить військову службу в іншій військовій частині.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України. Проте, відсутні достатні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор (з урахуванням відмови прокурора в засіданні від одного з ризиків та недоведеності існування двох інших). Застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, особистого зобов`язання, як просила прокурор, не передбачено нормами КПК України для даного виду кримінального правопорушення. Тим більше, за недоведеності існування ризиків є пряма заборона ч. 2 ст. 194 КПК України застосовувати запобіжний захід.

Вказане є підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Керуючись стст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 25.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1