Справа № 626/1998/25
Провадження № 1-кс/626/939/2025
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

24 червня 2025 року м.Берестин

Слідчий суддя Берестинського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000643 від 23.06.2025 року

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Красноградського району Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, не працюючий, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 27.11.2024 року Красноградським районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 197-1 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Берестинського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого ОСОБА_5 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України.

В клопотанні зазначено, що в серпні 2023 року, але не раніше 23.08.2023, у нічний час, точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_6 , знаходячись у житловому будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись низькими спонуканнями задоволення своїх сексуальних бажань, посягаючи на статеву свободу та недоторканість іншої особи, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, прийшов до кімнати, де відпочивала неповнолітня падчерка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з котрою перебував у сімейних відносинах, сів на край її ліжка та зняв із неї штани та спідню білизну, чим оголив статевий орган потерпілої.

В подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії сексуального характеру, використовуючи свою перевагу в силі по відношенню до падчерки ОСОБА_7 , не реагуючи її прохання та вмовляння припинити зазначені протиправні дії, з використанням своїх пальців рук здійснив вагінальне проникнення в тіло потерпілої ОСОБА_7 , без добровільної згоди останньої, внаслідок чого порушив ОСОБА_7 статеву недоторканість, принизив її гідність та спричинив фізичний біль й моральні страждання.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями, що виразились в вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням іншого предмету без добровільної згоди потерпілої особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, щодо неповнолітньої, ОСОБА_6 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи раніше засудженим Красноградським районним судом Харківської області, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став та під час іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

В червні 2025 року, точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_6 знаходячись у будинку за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючи спільно із своєю малолітньою падчеркою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, достовірно знаючи, що остання є малолітньою особою, користуючись зручними обставинами, прийняв рішення про вчинення дій сексуального характеру не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

Так, ОСОБА_6 , користуючись довірою ОСОБА_8 та безпорадним станом, оскільки остання внаслідок малолітнього віку не усвідомлювала та не могла усвідомлювати характеру та змісту вчинюваних відносно неї дій, що унеможливлювало вчинення ОСОБА_8 відповідного опору його злочинним діянням, порушуючи нормальний психічний та соціальний розвиток малолітньої потерпілої, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, отримання сексуального задоволення, у невстановлений досудовим розслідуванням проміжок часу, вчинив відносно своєї малолітньої падчерки насильницькі дії сексуального характеру (сексуальне насильство), що полягало у наступному.

В червні 2025 року, точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_6 будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 152 КК України, зайшов до спальної кімнати приватного будинку за вищевказаною адресою, поки всі інші спали, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення власної статевої пристрасті шляхом вчинення активних дій, порушуючи нормальний психічний та соціальний розвиток малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , чітко усвідомлюючи, що остання являється малолітньою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дії, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи при цьому безпорадний стан потерпілої, яка внаслідок малолітнього віку не могла чинити активний фізичний опір, та ігноруючи при цьому волю ОСОБА_8 , вчинив щодо останньої насильницькі дії сексуального характеру (сексуальне насильство), а саме оголив свій статевий орган та змусив ОСОБА_8 торкатися до його статевого органу, що призвело до статевого збудження ОСОБА_6 , та порушило права потерпілої на статеву недоторканність і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини.

Вказаними діями ОСОБА_6 порушив права малолітньої потерпілої на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини, що гарантується ст. 52 Конституції України, згідно якої будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються за законом, та ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями, що виразились в вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої людини (сексуальне насильство) щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинене особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 152 КК України, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Крім цього, в ніч з 19.06.2025 на 20.06.2025, точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_6 будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 152 КК України, знаходячись у будинку за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючи спільно із своєю малолітньою падчеркою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи повторно, з прямим умислом, достовірно знаючи, що остання є малолітньою особою, користуючись зручними обставинами, прийняв рішення про вчинення дій сексуального характеру не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

Так, ОСОБА_6 , користуючись довірою ОСОБА_9 та безпорадним станом, оскільки остання внаслідок малолітнього віку не усвідомлювала та не могла усвідомлювати характеру та змісту вчинюваних відносно неї дій, що унеможливлювало вчинення ОСОБА_9 відповідного опору його злочинним діянням, порушуючи нормальний психічний та соціальний розвиток малолітньої потерпілої, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, отримання сексуального задоволення, у невстановлений досудовим розслідуванням проміжок часу, вчинив відносно своєї малолітньої падчерки насильницькі дії сексуального характеру (сексуальне насильство), що полягало у наступному.

В ніч з 19.06.2025 на 20.06.2025, точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_6 зайшов до спальної кімнати приватного будинку за вищевказаною адресою, поки всі інші спали, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення власної статевої пристрасті шляхом вчинення активних дій, порушуючи нормальний психічний та соціальний розвиток малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , чітко усвідомлюючи, що остання являється малолітньою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дії, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи при цьому безпорадний стан потерпілої, яка внаслідок малолітнього віку не могла чинити активний фізичний опір, та ігноруючи при цьому волю ОСОБА_9 , вчинив щодо останньої насильницькі дії сексуального характеру (сексуальне насильство), а саме цілував у губи, потім своїми руками приспустив з неї спідню білизну, в яку була одягнена малолітня потерпіла, тим самим оголив її статеві органи та язиком торкався її статевого органу, після чого, оголив свій статевий орган та змусив ОСОБА_9 торкатися до нього та мастурбувати, продовжуючи такі дії протягом декількох хвилин, більш точного періоду встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим, що призвело до статевого збудження ОСОБА_6 , та порушило права потерпілої на статеву недоторканність і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини.

Вказаними діями ОСОБА_6 порушив права малолітньої потерпілої ОСОБА_9 на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини, що гарантується ст. 52 Конституції України, згідно якої будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються за законом, та ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями, що виразились в вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої людини (сексуальне насильство) щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, діючи повторно, вчинене особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 152 КК України, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п. п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років; ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні; ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 є особо, схильною до вчинення умисних злочинів, в тому числі злочинів проти статевої свободи, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень в період іспитового строку за попередньою судимістю. Більш м`який запобіжний захід неспроможний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Підозрюваний ОСОБА_6 частково визнав свою вину у скоєнні інкримінованих правопорушень, зазначивши, що інтимні стосунки із ОСОБА_7 мав за згодою останньої. Визнав вину за фактом насильницький дій сексуального характеру, не пов`язаних з проникненням в тіло людини відносно ОСОБА_9 , щодо ОСОБА_8 - вину заперечував. На запитання суду пояснив, що з боку працівників поліції неправомірних дій відносно нього не вчинялось, фізичне та психологічне насильство не застосовувалось. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 підтримала позицію підозрюваного.

Вислухавши прокурора, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_4 , дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України внесені до ЄРДР 23.06.2025 року за № 0000643.

23.06.2025 року о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

На переконання слідчого судді, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України, достатньою мірою підтверджується копіями досліджених в судовому засіданні долучених до клопотання матеріалів:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 23.06.2025 року, яка пояснила, що в серпні 2023 року її згвалтував вітчим ОСОБА_6 за місцем їх мешкання та в подальшому глалтував декілька разів;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.06.2025 року, яка пояснила, що вона проживає спільно із своїми дітьми та чоловіком ОСОБА_6 за однією адресою;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.06.2025 року, який пояснив, що він зустрічається із ОСОБА_7 , яка повідомила йому про те, що вітчим вчиняв щодо неї дії сексуального характеру, проте до поліції вона не зверталась, оскільки боялась останнього;

-відтвореним в судовому засіданні відеозаписом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 23.06.2025 року, яка пояснила, що надала покази про те, що в ніч з 19.06.2025 на 20.06.2025 до її кімнати зайшов вітчим ОСОБА_6 та вчинив щодо неї дії сексуального характеру;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.06.2025 року, яка надала покази про те, що вона проживає разом із сестрами, матір`ю та вітчимом ОСОБА_6 ; ій відомо про сексуальні домогання вітчима до сестер;

- відтвореним в судовому засіданні відеозаписом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 23.06.2025 року, яка пояснила що в червні 2025 року до її кімнати зайшов вітчим ОСОБА_6 та вчинив щодо неї дії сексуального характеру.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, з огляду на що ризик втечі може бути розцінений підозрюваним менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання;

- ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, - суд погоджується з існуванням зазначеного ризику з огляду на те, що існує ймовірність того, що підозрюваний може встановити контакт із свідками у кримінальному провадженні, повне коло яких станом на зараз не встановлено і з потерпілою ОСОБА_9 , малолітніми потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , з якими він мешкає за однією адресою та шляхом погроз або вмовляння вплинути на них з метою надання останніми неправдивих свідчень органу досудового розслідування та суду;

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, які є тяжкими та особливо тяжким в період іспитового строку за попередньою судимістю.

Зазначені вище встановлені судом ризики виправдовують обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи наведене та зважаючи на те, що згідно п.5 ч.2 ст.183КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а більш м`який запобіжних захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , не даючи оцінки зібраним доказам, слідчий суддя вважає за необхідне, клопотання слідчого про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Слідчий суддя вважає неможливим застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам встановленим у судовому засіданні, оскільки вони не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, на що вказують особистість підозрюваного, характер інкримінованих кримінальних правопорушень, з огляду на що клопотання ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності зазначених ризиків не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, судом на теперішній час не встановлено.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя, зважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства, з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи характер інкримінованих кримінальних правопорушень, вважає за необхідне не визначати розмір застави підозрюваному ОСОБА_6 .

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178,182-185,193,194,196-198КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000643 від 23.06.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000643 від 23.06.2025 року, на 60 днів - до 20 години 30 хвилин 21 серпня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання з 20 години 30 хвилин 23 червня 2025 року.

Підозрюваного ОСОБА_6 тримати під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Копію ухвали негайно вручити та/або направити підозрюваному, його захиснику, слідчому і прокурору, а також начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1