Справа № 991/7470/25
Провадження 1-кс/991/7540/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1 (далі-слідчий суддя чи суд),

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна

у кримінальному провадженні №0000574 від 07.12.2021

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий опис судового провадження.

21.07.2025 до ВАКС надійшло клопотання ОСОБА_3 (далі - заявник) про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000574 від 07.12.2021, для розгляду якого відповідно до статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) і протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , яким здійснено судовий розгляд 24.07.2025.

2. Короткий виклад клопотання і позицій учасників судового провадження.

2.1. В клопотанні заявник просив «Скасувати арешт, накладений на майно: MacBook А2238, серійний номер FVFDXH9YQ05F; флеш-накопичувач Kingston DT50 (32 Гб, маркувальне позначення: C7104-330A00LF OS 8732700 5V TAIWAN) та повернути його власнику або здійснити передачу зазначеного майна на відповідальне зберігання його власнику - ОСОБА_3 »,

що обґрунтовувалось зокрема таким: «22 серпня 2023 року співробітниками НАБУ за місцем мого проживання (АДРЕСА_1) було проведено обшук, у ході якого вилучено майно, що належить мені, а саме: Ноутбук MacBook А2238, серійний номер FVFDXH9YQ05F; Флеш-накопичувач Kingston DT50 (32 Гб, маркувальне позначення: C7104-330A00LF OS 8732700 5V TAIWAN). Вказане майно було арештовано ухвалою слідчого судді ВАКС від 29.08.2023 у справі №991/7455/23, провадження 1-кс/991/7487/23. Арешт було накладено із позбавленням мене права користування, розпорядження та відчуження зазначеного майна.

Однак, флеш-накопичувач, як свідчить відеозапис обшуку, був підкинутий детективом, який першим без присутності учасників обшуку піднявся на верхній поверх будинку. Таким чином, є всі підстави вважати, що дане вилучення було здійснене з грубими порушеннями закону.

Після вилучення ноутбука MacBook, його було направлено до експертного центру УСБУ для проведення комп`ютерно-технічної експертизи. Проте, за наявною інформацією, така експертиза не проводилась і не планується проводитися. Експертиза була відкликана з ініціативи НАБУ та залишена без виконання.

Відомо також про існування незаконної практики, згідно з якою співробітники НАБУ, бажаючи уникнути повернення вилученого майна, направляють його для «формального» призначення експертизи, яка по факту не виконується, а майно залишається заблокованим до завершення досудового розслідування. При цьому, технічно неможливо отримати інформацію з пристрою Apple без відповідного паролю, що виключає будь-яку процесуальну необхідність у тривалому його вилученні.

У зв`язку з вищенаведеним: реальної потреби в подальшому арешті зазначеного майна не існує; обмеження моїх прав власності є надмірним, невиправданим та суперечить принципам справедливого судочинства; у справі відсутні правові підстави для продовження дії заходу забезпечення у вигляді арешту майна»,

із доданим до клопотання копією протоколу обшуку і фрагменту ухвали слідчого судді.

2.2. В судове засідання заявник та детектив НАБУ попри здійснені належним чином судові повідомлення не прибули, що не перешкоджало розгляду.

24.07.2025 детективом НАБУ надіслано письмові заперечення на клопотання про скасування арешту майна, де зазначалось таке: «Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000574 від 07.12.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 15, ч. З ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 209 КК України; ОСОБА_6 - у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_7 - у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч.3 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 - у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 191 КК України. ОСОБА_10 - у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України; а також за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Досудове розслідування здійснюється за фактами можливого привласнення, розтрати та заволодіння майном AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» шляхом зловживання службовими особами цього Товариства своїм службовим становищем протягом 2021-2022 під час організації та проведення процедур закупівель товарів, робіт та послуг, які при цьому вчиняли дії, спрямовані на визначення переможцями торгів конкретних учасників, з якими в подальшому укладались відповідні договори на закупівлі товарів, робіт та послуг за завищеними цінами, а також шляхом втручання в прилади обліку електроенергії.

Під час розслідування цього кримінального провадження 22.08.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у спосіб для вручення повідомлень згідно з вимогами КПК України, так як останній 19.09.2023 виїхав за межі України та на територію України не повернувся. За матеріалами провадження, ОСОБА_3 наразі перебуває у Республіці Австрія, ухиляється від слідства та 16.09.2024 оголошений у міжнародний розшук. У встановленому порядку ініційовано запитування публікації Червоного оповіщення Генеральним секретаріатом Інтерполу.

За текстом повідомленої ОСОБА_3 підозри, останній долучився до складу організованої групи на початковому етапі її утворення та, будучи виконавцем, безпосередньо підпорядковувався тільки ОСОБА_4 (юридично визначеному керівнику AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО») та мав контролювати процеси, пов`язані із проведенням державних закупівель в AT, забезпечувати безпосередній контроль за діями осіб, відповідальними за організацію та проведення процедур закупівель при реалізації плану дій ОГ.

При цьому, багатокомпонентний та розтягнутий у часі комплекс дій службових осіб Товариства та керівників юридичних осіб приватного права, направлений на заволодіння майном (грошовими коштами) AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», включав у себе визначення предмету закупівель, надходження від Управління матеріально-технічного постачання заявок на придбання ТМЦ, забезпечення перемоги у тендерних закупівлях підконтрольних компаній та забезпечення укладання договору з необхідним підприємством за штучно завищеною ціною, оплати за поставлені товари та подальшого розподілу незаконного прибутку.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 жовтня 2024 підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наразі підозрюваний ОСОБА_3 звернувся до слідчого судці із клопотанням про скасування арешту майна.

22.08.2023 у період часу з 07:01 до 11:40 детективами Національного бюро у кримінальному провадженні на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 15.08.2023, постановленої у справі 991/7191/24, проведено обшук житла ОСОБА_3 .

Під час обшуку було вилучено MacBook А2238 (серійний номер: FVFDXH9YQ05F) та флеш-накопичувач Kingston DT50 (32 Гб, маркувальне позначення: C7104-330A00LF OS 8732700 5V TAIWAN), які у подальшому були оглянуті та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000574 на підставі постанови детектива НАБУ від 23 серпня 2023 року, оскільки воно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

23.08.2023 із залученням спеціаліста проведено огляд ноутбука, під час якого встановлено, що вхід до облікового запису користувача має логічний захист у вигляді паролю, який невідомий, а тому отримати доступ до цифрового наповнення ноутбука та створити його копію не виявилось можливим.

Цього ж дня постановою детектива призначено судову експертизу комп`ютерної техніки. Відповідно до отриманого органом досудового розслідування 17.03.2025 висновку експерта ЇСТЕ СБ України від 26.02.2025 412/2 отримати доступ до інформаційного вмісту ноутбука наявними апаратними та програмними засобами не виявилось можливим.

Оскільки дослідження інформації, що зберігається на вилученому матеріальному носієві не втрачає актуальності, відповідною постановою від 08.05.2025 повторно призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу, яка здана до експертної установи 13.05.2025.

Крім того, під час проведення огляду від 23.08.2023 установлено дані файлів (електронних таблиць), виявлених на вилученому в помешканні ОСОБА_3 флеш-носієві. Відібрані файли були створені 09-10 червня 2021 року, а за докладною інформацією про файл в частині авторства - створені або збережені «Компанія: "Харьковоблзнерго"» (для файлів від 09.06.2021) та «ОСОБА_3...» (для файлу від 10.06.2021). Для прикладу, у файлі з назвою та розширенням «ИП-2021 (остатки-тендера)-столица» наявна інформація наступного змісту: де навпроти позиції «Лічильники однофазні» визначено поставку цього товару підконтрольним ОСОБА_5 товариством, про що свідчить утворене внаслідок абревіації буквосполучення «ЗТ», тобто «ЗНЕРГО-ТАЙМ» (рос.), що дає підстави стверджувати про ведення своєрідного обліку тендерних закупівель у AT саме ОСОБА_3 , зокрема і в частині інкримінованих йому згідно письмового повідомлення про підозру.

Таким чином, із урахуванням вищенаведеного, станом на сьогоднішній день не відпала необхідність арешту майна, а потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження».

3. Обґрунтування позиції суду.

3.1. Відповідно до статті 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із частиною 1 статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК передбачений арешт майна як один із заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому, згідно з частиною 3 статті 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з частиною 2 статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Абзацами 1-3 частини 3 статті 170 КПК визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини 2 цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно з частиною 10 статті 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 2 статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 4 статті 173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

3.2. Згідно із частиною 1 статті 174 КПК, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто учасники судового провадження, які подали клопотання про скасування арешту майна, повинні довести окрему або одночасну наявність фактів необґрунтованості накладення такого арешту та/ або відпадання подальшої потреби в його застосуванні.

3.3. Судом на підставі наявних матеріалів встановлено такі обставини:

22.08.2023 детективами НАБУ на підставі ухвали слідчого судді ВАКС ОСОБА_11 від 15.08.2023 у справі №991/7191/24 проведено обшук житла ОСОБА_3 , під час чого вилучено MacBook А2238 (серійний номер: FVFDXH9YQ05F), флеш-накопичувач Kingston DT50 (32 Гб, маркувальне позначення: C7104-330A00LF OS 8732700 5V TAIWAN), які у подальшому оглянуті та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000574 на підставі постанови детектива НАБУ від 23.08.2023, оскільки воно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

23.08.2023 із залученням спеціаліста проведено огляд ноутбука, під час якого встановлено, що вхід до облікового запису користувача має логічний захист у вигляді паролю, який невідомий, а тому отримати доступ до цифрового наповнення ноутбука та створити його копію не виявилось можливим.

23.08.2023 постановою детектива призначено судову експертизу комп`ютерної техніки.

29.08.2023 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_12 у справі №991/7455/23 накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_3 , вилучене 22 серпня 2023 року за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: MacBook А2238 (серійний номер: FVFDXH9YQ05F ) та флеш-накопичувач Kingston DT50 (32 Гб, маркувальне позначення: C7104-330A00LF OS 8732700 5V TAIWAN) з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном, оскільки «з клопотання про арешт майна та долучених до нього матеріалів видно, що 22 серпня 2023 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1, під час якого було вилучено MacBook A2238 (серійний номер: FVFDXH9YQ05F) та флеш-накопичувач Kingston DT50 (32 Гб, маркувальне позначення: C7104-330A00LF OS 8732700 5V TAIWAN), які у подальшому були оглянуті та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0000574 на підставі постанови детектива НАБУ від 23 серпня 2023 року, оскільки воно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, підставою для накладення арешту на майно є те, що у ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у проведенні експертного дослідження з метою виявлення наявності на ноутбуці системи логічного захисту, а також можливості копіювання інформації з нього на електронний носій інформації. Під час вирішення клопотання про накладення арешту на зазначене майно слідчий суддя врахував правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя погоджується з позицією прокурора, що вилучене майно належить до речових доказів, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. А тому є підстави для накладення на нього арешту з метою забезпечення збереження речових доказів».

22.08.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 3 статті 15/частиною 5 статті 191 КК, у спосіб для вручення повідомлень згідно з вимогами КПК, За текстом повідомленої ОСОБА_3 підозри, такий долучився до складу організованої групи на початковому етапі її утворення та, будучи виконавцем, безпосередньо підпорядковувався тільки ОСОБА_4 (юридично визначеному керівнику AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО») та мав контролювати процеси, пов`язані із проведенням державних закупівель в AT, забезпечувати безпосередній контроль за діями осіб, відповідальними за організацію та проведення процедур закупівель при реалізації плану дій організованої групи.

3.4. З вищенаведеного вбачається, що арешт на майно ОСОБА_3 накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, та належним чином обґрунтована наявність у вилученому під час обшуків майні відомостей, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, що дає підстави вважати це майно належним до речових доказів, водночас є необхідність проведення відповідних експертних досліджень, які наразі вже призначені і тривають, тому наявна належна правова підстава арешту зазначеного майна.

Тому таке обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності із дотриманням справедливого балансу між суспільним інтересом та захистом права власності особи, враховуючи, що досягнення мети цього кримінального провадження неможливо у інший спосіб, окрім як застосування такого заходу.

Належить зазначити, що КПК не вимагає для накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям речових доказів, наявності обґрунтованої підозри, тобто таке майно дозволяється вилучати та арештовувати незалежно від статусу його власника та місця відшукання, оскільки в іншому випадку не буде досягнута мета застосування такого заходу, а саме запобігання можливості протиправного відчуження, знищення, приховання цього майна.

3.5. Дослідивши клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя вважає відсутніми обставини необґрунтованого накладення арешту чи відпадіння потреби у такому, або непропорційного втручання у права і свободи особи через накладення арешту як заходу забезпечення кримінального провадження, а тому належить відмовити у задоволенні поданого клопотання.

Керуючись статтями 131, 132, 170-174, 369-372, 532 КПК, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвала не підлягає оскарженню і набуває законної сили з моменту оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 29.07.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ______________