КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/1154/25
Провадження №1-кс/505/686/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року місто Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , узгоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженню за №0000170 від 05.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна

До Котовського міськрайонного суду Одеської області звернувся слідчий СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженню за №0000170 від 05.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що відділенням

Відділенням №2 СВ Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000170 від 04.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 332 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Подільською окружною прокуратурою.

В ході проведення слідства встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який надає послуги перевезення громадян, 01.04.2025 на раніше викладену ним об`яву на Інтернет сайті «OLX», отримав замовлення від невстановленої особи на перевезення ОСОБА_6 , з м. Умань, Черкаської області на околицю с. Будеї, Кодимської ТГ.

Отримавши вказане замовлення, ОСОБА_5 на автомобілі марки «Mitubishi Lancer» д.з. НОМЕР_1 , який належить його товаришу ОСОБА_7 , та яким він користується, з м. Умань, Черкаської області забрав ОСОБА_6 .. Під час руху з м. Умань до автодороги на околиці с. Будєї, Кодимської ТГ, Подільського району, Одеської області, ОСОБА_5 дізнався, що ОСОБА_6 має намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску.

Після почутого ОСОБА_5 маючи можливість припинити надання послуг продовжив поїздку до раніше зазначеного місця тим самим сприяв у незаконному переправленні ОСОБА_6 через лінію державного кордону України, поза пунктами пропуску. За свої дії ОСОБА_5 отримав грошові кошти в сумі 25000 гривень.

02.04.2025 ОСОБА_5 добровільно видав отримані ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 25 000 гривень, купюрами по 500 гривень серій та номерів : ЄЕ5288251; ВЗ3327775; ЄР9140476; АП3052284; ВЗ6700557; ЄЕ1319346; ЄЕ7758755; ГЛ6088788; ГБ1873106; АБ8817999; ГБ9701156; ЄВ5445558; ЄБ1940586; ЕЄ8161043; ЕЄ3834587; ЕЖ0289848; ВС6246534; ЄЕ4861169; ХИ7177709; ВТ2854863; ГЛ5841796; АВ8526709; ВС5967260; ЄЄ0726056; ЄУ1220156; АП8623435; ХИ7007442; ВТ0539203; АН1447874; ЕА7019981; ЦБ7515618; ЗВ6449706; ЗБ5526247; ЄЕ9143215; ЄН7441141; ЄН8062876; ХЖ4675409; ЕЗ1046625; АГ5168266; ЕВ0644712; ЄМ2413371; ГЛ0061862; ВЗ9869161; АВ3856087; ЄЛ2297037; ЕЖ4486540; АД0151225; АЖ4032622; ЕИ9278438; ГВ5658272, які оглянуті, вилучені та визнані речовими доказами.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищезазначеного майна на нього необхідно накласти арешт.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що у подальшому дасть можливість оперувати ними під час повідомлення особі про підозру, а також має суттєве значення для встановлення важливих обставин, у зв`язку із чим на них необхідно накласти арешт.

Слідчий посилається на те, що вищевказані предмети вилучені в ході вказаних слідчих дій є речовими доказами у кримінальному провадженні та просить накласти арешт на зазначене майно.

Позиція учасників щодо розгляду клопотання

Слідчий СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 до матеріалів поданого клопотання долучив, заяву в якій зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розгляд клопотання проводити без його участі.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання

Слідчими слідчого відділу Подільського РУП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінального провадження №0000170 від 05.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України.

Постановою слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області 01.04.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ( ч. 3 ст. 132 КПК України).

Положеннями ст. 171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Так, слідчими СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженню №0000170 від 05.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України.

Суд, зважаючи на обставини кримінального провадження, терміновість звернення із клопотанням органу досудового розслідування про накладення арешту на майно, доходить висновку, що на даному етапі досудового розслідування, майно, на яке просить накласти арешт сторона обвинувачення, належить до такого, що має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається накладення арешту з метою його збереження.

Щодо строків звернення до слідчого судді

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено ( абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України).

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено ( абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Так, відповідно до досліджених матеріалів, доданих до клопотання слідчого, 02.04.2025 ОСОБА_9 добровільно видав грошові кошти, на які слідчий просить накласти арешт.

03.04.2025 клопотання слідчого надійшло до суду, що вбачається з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025.

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, підозра жодній особі не повідомлена, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000170, шляхом заборони власнику майна та третім особам користуватися, відчужувати та розпоряджатися ним будь-яким чином з метою збереження слідів кримінального правопорушення на:

- вилучені грошові кошти у сумі 25 000 гривень, купюрами по 500 гривень серій та номерів : ЄЕ5288251; ВЗ3327775; ЄР9140476; АП3052284; ВЗ6700557; ЄЕ1319346; ЄЕ7758755; ГЛ6088788; ГБ1873106; АБ8817999; ГБ9701156; ЄВ5445558; ЄБ1940586; ЕЄ8161043; ЕЄ3834587; ЕЖ0289848; ВС6246534; ЄЕ4861169; ХИ7177709; ВТ2854863; ГЛ5841796; АВ8526709; ВС5967260; ЄЄ0726056; ЄУ1220156; АП8623435; ХИ7007442; ВТ0539203; АН1447874; ЕА7019981; ЦБ7515618; ЗВ6449706; ЗБ5526247; ЄЕ9143215; ЄН7441141; ЄН8062876; ХЖ4675409; ЕЗ1046625; АГ5168266; ЕВ0644712; ЄМ2413371; ГЛ0061862; ВЗ9869161; АВ3856087; ЄЛ2297037; ЕЖ4486540; АД0151225; АЖ4032622; ЕИ9278438; ГВ5658272, які визнано речовим доказом.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Відповідальність за збереження вилученого майна та виконання ухвали покласти на сторону обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_10