Дата документу 17.07.2025 Справа № 336/838/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/838/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/627/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 408 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянин України, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді навідника 2 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону, не одружений, маючий середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання з 19 грудня 2024 року.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, за наступних обставин.

1 вересня 2023 року, солдат ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, самовільно залишив місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокувався у колишньому населеному пункті Бабаші, біля населеного пункту АДРЕСА_3 .

При цьому, поважних причин для самовільного залишення місця служби, солдат ОСОБА_7 , не мав, в тому числі у хворобливому стані, який би перешкоджав проходженню ним військової служби, не перебував.

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді навідника 2 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», 1 вересня 2023 року, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби без поважних причин, самовільно залишив місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокувався у колишньому населеному пункті Бабаші, біля населеного пункту АДРЕСА_3 .

В апеляційній скарзі обвинувачений вважав вирок суду незаконним, просив його скасувати та прийняти нове законне рішення.

Разом з тим, 16 травня 2025 року до початку розгляду апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення на підставі ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження обвинуваченим військової служби.

В обґрунтування клопотання зазначив, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, бажає продовжити проходити військову службу і командир військової частини НОМЕР_2 надав письмову згоду прийняти його для продовження проходження військової служби.

Обвинуваченому ОСОБА_7 судом було роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, про які він заявив, передбачає закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і що в такому разі він буде зобов`язаний продовжувати проходити військову службу, а в разі повторного вчинення кримінального правопорушення положення закону, передбачені ч. 5 ст. 401 КК України до нього більше не можуть бути застосовані.

Після роз`яснення вказаних положень кримінального та кримінально-процесуального закону обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду не заперечував проти того, що до ОСОБА_7 можуть бути застосовані положення ч. 5 ст. 401 КК України.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши заявлене обвинуваченим клопотання, колегія суддів дійшла до таких висновків.

У зв`язку з поданням обвинуваченим клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі частини 5 статті 401 КК України, апеляційний суд вважає за необхідне не розглядати доводи, викладені обвинуваченим в апеляційній скарзі.

Зміст зазначеного клопотання свідчить про те, що обвинувачений фактично відмовився від підтримання апеляційної скарги під час судового засідання та звернувся з проханням про звільнення від кримінальної відповідальності з метою продовження ним військової служби.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що подальший розгляд апеляційної скарги є недоцільним, оскільки сторона захисту змінила свою правову позицію та просить застосувати до обвинуваченого положення закону, які передбачають можливість звільнення від кримінальної відповідальності. Суд зазначає, що така процесуальна дія з боку обвинуваченого свідчить про відмову від раніше заявлених вимог.

Таким чином, апеляційний суд, діючи в межах своїх повноважень та керуючись принципами кримінального процесуального законодавства України, не розглядає доводи апеляційної скарги обвинуваченого та переходить до вирішення питання про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідно до чинного законодавства.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 2 ст. 286 КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судовою колегією установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан.

Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 187 від 29 червня 2023 року солдата ОСОБА_7 було призначено на посаду навідника 2 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , звання «солдат».

У подальшому, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді навідника 2 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», 1 вересня 2023 року, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби без поважних причин, самовільно залишив місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокувався у колишньому населеному пункті Бабаші, біля населеного пункту АДРЕСА_3 .

Згідно зі ст. 65 Конституції України, Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

У судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав клопотання та заявив, що він виявив бажання продовжити військову службу.

Згідно письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 , військова частина згодна прийняти ОСОБА_7 для продовження військової служби у в/ч НОМЕР_2 .

Враховуючи, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, виявив бажання повернутися до військової служби, наявність згоди від командира в/ч НОМЕР_2 , колегія суддів дійшла до висновку, що ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 284, 286, 404, 405, 407, 414, 418, 417, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2025 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати ОСОБА_7 невідкладно, але не пізніше 72 (сімдесяти двох) годин прибути до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України.

Зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_7 .

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 України, закрити.

ОСОБА_7 звільнити з-під варти.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4