Справа № 539/2773/25
Провадження № 1-кп/539/235/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним за №0000090 від 21.01.2025 року, відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.311, ч.2 ст.317 КК України та ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.311, ч.2 ст.317 КК України

установив:

Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.311, ч.2 ст.317 КК України та ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.311, ч.2 ст.317 КК України, надійшов із Полтавської обласної прокуратури до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.311, ч.2 ст.317 КК України. Ухвалою слідчого суді Шевченківського (раніше Октябрського) районного суду м. Полтави від 04.04.2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.05.2025 року, із визначенням застави в розмірі 999240 (дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень, який 29.05.2025 продовжено до 02.07.2025. ОСОБА_4 є особою яка вже тривалий час займається виготовленням та збутом психотропних речовин, що свідчить про те, що він знаходячись на свободі в подальшому буде займатися аналогічною злочинною діяльністю, пов`язаною з незаконним обігом психотропних речовин та прекурсорів, що є джерелом його існування, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за повторно вчинені тяжкі злочини, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

18 березня 2025 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області ОСОБА_4 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, який до теперішнього часу не вступив в законну силу і відносно якого відповідно до ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 03.08.2023 року обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 214720 гривень, яку внесено 07.08.2023 року, але не зважаючи на це він весь час продовжував займатися злочинною діяльністю пов`язаною із незаконним обігом психотропних речовин, прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення. Частиною першою статі 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Підставою застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, визначених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебуваючи на волі, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі, а кримінальна відповідальність за злочини, які йому інкриміновані передбачає позбавлення волі на строк до десяти років, а тому ОСОБА_4 може ухилятися від суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєні злочини.

Окрім цього, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 є особою яка вже тривалий час займається збутом психотропних речовин, раніше вже був притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, що свідчить про те, що він знаходячись на свободі в подальшому буде займатися аналогічною злочинною діяльністю, пов`язаною з незаконним обігом психотропних речовин та прекурсорів, що є джерелом його існування, і що є неспростовним ризиком продовження нею своєї злочинної діяльності.

Обвинувачений ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час є невстановленим місце придбання ОСОБА_4 , прекурсорів, з яких він виготовляв психотропні речовини, а перебуваючи на волі, останній може вчинити будь-які дії направлені на знищення вказаних предметів та речей, що матимуть доказове значення по даному кримінальному провадженню.

ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та впливати на іншу обвинувачену ОСОБА_5 з якою він разом неодноразово вчиняв тяжкі злочини пов`язані з незаконним обігом психотропних речовин та прекурсорів.

Так як, ОСОБА_4 відомі свідки у даному кримінальному провадженню, у тому числі поняті, які брали участь під час проведення обшуків. Зміна показань свідків та іншої обвинуваченої ОСОБА_5 на користь обвинуваченого позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності.

Окрім цього, на даний час не встановлено повне коло осіб, причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а перебуваючи на волі обвинувачений може оговорити позицію захисту з іншими учасниками злочинної групи, що унеможливить притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, не виконувати процесуальні рішенні, у тому числі вироку суду.

На даний час ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочинів аналогічної спрямованості, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та про схильність останнього до злочинної діяльності.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Захисник ОСОБА_6 просив змінити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримує захисника.

Суд вислухавши доводи сторін кримінального провадження, вважає дане клопотання таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого суді Шевченківського (раніше Октябрського) районного суду м. Полтави від 04.04.2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.05.2025 року, із визначенням застави в розмірі 999240 (дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень, який 29.05.2025 продовжено до 02.07.2025.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених частиною 1 даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, як стверджує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, вирішуючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує конкретні обставини даної справи та обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, зокрема, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, офіційно не одружений, утриманців не має, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, та він матиме можливість переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також суд враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, що свідчить про те, що ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеними, вони не зменшилися, та не зникли, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, суд враховує, що на час вирішення цього питання судом, строк запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого не закінчився, а вирішення питання щодо його продовження не суперечить вимогам ст. 315 КПК України, якою надано повноваження суду першої інстанції під час підготовчого судового засідання вирішувати питання щодо запобіжного заходу обраного обвинуваченому раніше.

На підставі наведеного, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст.314-316 КПК України суд вважає, що є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора.

Одночасно, задовольняючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у вигляді триста тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.176, 177, 182-183, 194, 314, 315, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 серпня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід заставу для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 330 (триста тридцять) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 999240 (дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до частини п`ятої статті 194 КПК України, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» та негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду безпосередньо протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 27 червня 2025 року о 14 год 00 хв.

Суддя ОСОБА_1