Справа № 130/44/23
Провадження №11-кп/801/199/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої особи ТОВ "ТД "Вінниця-Млин"

- адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000155 від 12 березня 2020 року,

за апеляційними скаргами прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , представника потерпілої особи ТОВ "ТД "Вінниця-Млин" - адвоката ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року,

яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Жмеринка Вінницької області, громадянку України, з професійно-технічною освітою, заміжню, працює зав виробництвом ФОП « ОСОБА_10 », мешканку АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

Короткий зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 367 КК України, і обрано їй покарання у виді позбавлення волі на строк два роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на один рік без сплати штрафу.

У відповідності із статтею 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Початок іспитового строку ухвалено обчислювати з моменту проголошення вироку.

Згідно з частиною першою статті 76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з частиною третьою статті 76 КК України, додатково покладено на ОСОБА_7 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: системний блок «Golden field», відоереєстратор марки «PoliceCam», які перебувають на зберіганні у потерпілої ОСОБА_11 , ухвалено повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Торговий Дім «Вінниця-Млин»

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім «Вінниця-Млин» на суму 1291009,55 грн задоволено повністю. Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім «Вінниця-Млин» (, вул. Героїв Чорнобиля, 1/112 м. Вінниця) 1291009 (один мільйон двісті дев`яносто одну тисячу дев`ять) грн 55 коп. матеріальної шкоди.

У цивільному позові ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_7 на її користь 250000 грн моральної шкоди відмовлено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні економічних експертиз у загальному розмірі 15952 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) грн 64 коп.

Згідно з вироком судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_7 , обіймаючи відповідно до наказу №15к від 6 серпня 2015 року посаду директора ТОВ «ТД «Вінниця-Млин», будучи наділеною відповідно до Статуту товариства організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, відповідальною за збитки, що виникли внаслідок недотримання чинного законодавства чи незаконних, халатних дій директора, тобто відповідно до частини третьої статті 18 КК України була службовою особою, неналежно виконувала свої службові обов`язки, що призвело до нестачі товарно-матеріальних цінностей (м`ясної продукції) ТОВ «ТД «Вінниця-Млин» за наступних обставин.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань класифікаційний вид економічної діяльності ТОВ «ТД «Вінниця-Млин» являється виробництво м`ясних продуктів.

Товариство у своїй діяльності керується Статутом, розробленим відповідно до Закону України «Про господарські товариства», Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших законодавчих актів, що регулюють підприємницьку діяльність в Україні. Статут визначає порядок створення товариства, ведення господарської діяльності та припинення діяльності товариства.

Так, відповідно до пункту 11.1 Статуту організація документообігу та обліку господарської діяльності в товаристві встановлюється директором. Відповідальність за стан обліку, своєчасне подання фінансової звітності та іншої звітності покладається на директора.

Згідно з пунктами 13.13 та 13.14 Статуту, управління поточною діяльністю товариства здійснює його одноосібний виконавчий орган директор. Директор самостійно вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів. Директор діє від імені товариства в межах, встановлених Статутом. Директор має право без довіреності виконувати дії від імені товариства, представляти його інтереси в інших підприємствах, організаціях та державних органах, укладає від його імені договори, відкриває та закриває поточні та вкладні рахунки в установах банку і розпоряджається грошовими коштами товариства, здійснює прийняття на роботу і звільнення персоналу, а також інші дії з оперативного керівництва роботою товариства.

Також, відповідно до пункту 16.2 Статуту, якщо директор діє незаконно, перевищує межі своїх повноважень, не дотримується чинного законодавства, Статуту, рішень загальних зборів, або діє халатно, він несе відповідальність за збитки, що виникли в результаті цих дій у товариства або учасника товариства.

Крім цього, відповідно до статті 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об`єкти і періодичність проведення інвентаризації визначається власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов`язковим згідно з законодавством.

Окрім цього, відповідно до пункту 7 розділу І Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 2 вересня 2014 року №879 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2014 року за №1365/26142, проведення інвентаризації є обов`язковим: перед складанням річної звітності в обсязі, визначеному пунктом 6 цього розділу, з урахуванням особливостей проведення інвентаризації і в строки, визначені пунктом 10 цього розділу.

Таким чином, директор ТОВ «ТД «Вінниця-Млин» ОСОБА_7 , у період часу з 2 серпня 2019 року по 13 лютого 2020 року, будучи наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, відповідальною за збитки, що виникли внаслідок недотримання чинного законодавства чи незаконних халатних дій директора, здійснювала відповідно до Статуту одноособове управління поточною діяльністю ТОВ «ТД «Вінниця-Млин», а саме: відповідала за стан обліку, своєчасне подання фінансової звітності, представляла інтереси Товариства в інших підприємствах, організаціях та державних органах, відкривала та закривала поточні та вкладні рахунки в установах банку і розпоряджалася грошовими коштами Товариства, здійснювала прийняття на роботу та звільнення персоналу, укладала договори купівлі-продажу м`ясної продукції, займалась особисто прийомом на склад та продажом м`ясної продукції зі складу товариства, що розташований по вул. Верхня Трудова, 35, м. Жмеринка Вінницької області.

Так, під час одноособового управління поточною діяльністю ТОВ «ТД «Вінниця-Млин» директор ОСОБА_7 , у період часу з 2 серпня 2019 року по 13 лютого 2020 року, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не забезпечила належне зберігання м`ясної продукції на складі, не призначила жодної матеріально-відповідальної особи за зберігання м`ясної продукції на товаристві, всупереч статті 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 7 розділу 1 «Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 2 вересня 2014 року №879, жодного разу не ініціювала та не проводила інвентаризацію з метою підтвердження наявності та стану м`ясної продукції на складі товариства, не контролювала стан обліку та своєчасне подання фінансової звітності та особисто не вжила будь-яких заходів, спрямованих на забезпечення збереження м`ясної продукції на складі, що призвело до нестачі м`ясної продукції, яку було виявлено 13 лютого 2020 року в ході інвентаризації, проведеної працівниками ТОВ «ТД «Вінниця-Млин».

Відповідно до наказу ТОВ «ТД «Вінниця-Млин» №13/12 від 13 лютого 2020 року «Про проведення раптової інвентаризації на складі готової продукції» 13 лютого 2020 року проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, що знаходяться на складі товариства, розташованому по вул. Верхня Трудова, 35, м. Жмеринка Вінницької області.

За результатами інвентаризації та згідно з висновком судово-економічної експертизи, нестача товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «ТД «Вінниця-Млин» станом на 13 лютого 2020 року підтверджується в кількості 41655,137 кг на загальну суму 1291009,55 гривень.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_7 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, охоронюваних законом інтересам ТОВ «ТД «Вінниця-Млин» спричинено тяжкі наслідки у вигляді майнової шкоди на суму 1291009,55 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 у вчиненому злочині винною себе повністю не визнала. Надала показання, що працювала директором м`ясокомбінату з 2015 року. На початку 2018 року ОСОБА_12 ) син юридичного власника комбінату ОСОБА_11 і інші «нові» власники комбінату запросили її працювати директором. Спочатку все було добре, потім почались проблеми. Зокрема, у комбінаті накопичилось 20 тон шкур, а ціна на них падала. Вона повідомляла про це ОСОБА_13 , однак той не реагував. Вона розуміла, що ОСОБА_13 не засновник, не власник, не працівник товариства, однак вона завжди виконувала його вказівки. Коли ціна впала до п`яти грн за шкуру, ОСОБА_13 казав, що він втратив мільйон. Потім він поїхав у ОСОБА_14 , привіз багато грошей і сказав, що вони будуть займатись «реанімацією» шкір. Наказав звільнити працівників і залишити їх мінімум. Реконструкцією підприємства не займались, оскільки ОСОБА_15 балотувався у обласні депутати, а його у кум у Верховну Раду. Вадим вивів з підприємства велику суму грошових коштів на ці цілі. Перестав платити зарплату, не платив постачальникам. Люди зверталися до неї, однак вона нічого не могла зробити. Це був грудень 2019 року. Вона потрапила у лікарню. Потім якось потрохи розрахувались і у кінці січня 2020 року зробили інвентаризацію все було добре. У лютому цього ж року ОСОБА_15 зробив їй пропозицію вкласти по мільйону гривень і розпочати реконструкцію підприємства. Вона відмовилась, оскільки у неї немає таких коштів, і вона є звичайним найманим працівником, а не власником, хай цим питанням займаються засновники. Однак ОСОБА_15 погрожував, що вона залишиться без будинку, якщо не знайде такі гроші. Вона віддала ключ від свого кабінету і сказала, що не може працювати у таких умовах. Біля прохідної їй стало погано. Приїхав син і завіз її у лікарню. Вона «відлежала» місяць у лікарні в Жмеринці, потім півтора місяця у лікарні в Вінниці. Коли вона лікувалась у Вінниці, їй повідомили з Жмеринської поліції, що на неї поступила заява про крадіжку 40 тон м`ясної продукції на суму більше мільйона гривень.

Вона не бачить своєї недбалості. Кожен крок погоджувався з ОСОБА_15 , все робилося з його відома. Матеріально-відповідальна особа нею не призначалась, так як вона як директор сама є такою особою, і так сказали ОСОБА_13 і юрист товариства. У неї не було ключів від холодильника, вони були у ОСОБА_16 . Приходячи на роботу, вона перевіряла холодильник, чи вся продукція була на місці. Вона вела свої записи, ОСОБА_17 свої. Вона як директор виписувала накладну, вся продукція звірялась. Оплачувалось у бухгалтерії. Коли надходили великі партії товару, завжди був ОСОБА_15 і контролював процес. Вона як директор вела документацію, звітувала ОСОБА_13 , здавала звіти до державних органів. Постійно проводила інвентаризацію, переважували продукцію. ОСОБА_13 якось брав гроші з рахунку товариства на вибори друга. Про інвентаризацію 13 лютого 2020 року її ніхто не повідомляв. Вважає висновки інвентаризації надуманими і сфальсифікованими. На її думку, це помста ОСОБА_18 .

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.2 ст. 367 КК України як неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати вирок у частині призначеного покарання у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої ОСОБА_7 , яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 367 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, строком на 3 роки та сплатою штрафу у розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В апеляційній скарзі представник потерпілих ТОВ "ТД "Вінниця-Млин", ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржуваний вирок у частині відмови стягнення з обвинуваченої на користь ОСОБА_11 250000 грн моральної шкоди та ухвалити нове рішення у відповідній частині, стягнувши з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 250000 грн моральної шкоди.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок скасувати, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Позиції сторін кримінального провадження

До початку розгляду апеляційних скарг по суті захисник ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 надіслав клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі п.3ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 підтримала подане клопотання, просила його задовольнити та не заперечувала щодо звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Просила частково задовольнити апеляційну скаргу та скасувати вирок. Не заперечувала щодо розгляду клопотання у відсутність захисника ОСОБА_19 .

Прокурор ОСОБА_6 не заперечував щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_19 , оскільки відсутні правові підстави для відмови в його задоволенні, з огляду на це апеляційну скаргу просив задовольнити частково та скасувати вирок.

Представник потерпілих ТОВ "ТД "Вінниця-Млин" щодо задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої поклався на розсуд суду. Просив частково задовольнити апеляційну скаргу, залишивши вирок у частині вирішення цивільного позову Торговий Дім «Вінниця-Млин» до ОСОБА_7 на суму 1291009,55 грн без змін.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За приписами ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно з нормами ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією ч.2 ст.367 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, у період часу з 2 серпня 2019 року по 13 лютого 2020 року.

Станом на час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції минуло п`ять років з дня вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, відповідно закінчився строк давності, передбачений п.3 ч. 1 ст. 49 КК України. З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що строк давності переривався та зупинявся. Обвинувачена ОСОБА_7 у розшуку не перебувала.

Суд апеляційної інстанції переконався у тому, що обвинувачена ОСОБА_7 , якій роз`яснено суть обвинувачення, розуміючи особливості та наслідки закриття кримінального провадження за такою підставою, з огляду на заперечення своєї вини та те, що ця підстава для закриття є нереабілітуючою, підтримала клопотання.

Ураховуючи, що всі умови для застосування положень ст. 49 КК України, яка має імперативний (обов`язковий) характер, дотримані, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Суд апеляційної інстанції також ураховує висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 462/7282/14-к про те, що «Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено. Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення, з визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.»

При цьому суд апеляційної інстанції також бере до уваги правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 05 квітня 2021 року (справа № 328/1109/19) та правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29 липня 2021 року (справа № 552/5595/18).

Так, відповідно до змісту викладених правових позицій Верховного Суду, з аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

Крім того, у своїй постанові від 22 травня 2018 року в справі № 665/2387/14-к Верховний Суд вказав, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтями 49 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Якщо строк давності закінчується після ухвалення обвинувального вироку, то особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності (покарання) тільки до набрання вироком законної сили. Так, наприклад, закінчення строку припадає на час апеляційного провадження. У такому разі апеляційний суд, встановивши і перевіривши всі необхідні обставини для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, повинен скасувати обвинувальний вирок і закрити кримінальне провадження (справу).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Отже, з урахуванням наведеного, вирок суду першої інстанції необхідно скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Щодо вирішення цивільних позовів ТОВ "ТД "Вінниця-Млин", ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, то апеляційний суд зазначає наступне.

За змістом ст. 129 КПК України, суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Тому у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, натомість може бути розглянутий у порядку цивільного судочинства.

З огляду на те, що у вказаному кримінальному провадженні на стадії апеляційного розгляду були наявні всі підстави для його закриття згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, апеляційний суд зобов`язаний був невідкладно розглянути заявлене клопотання і був позбавлений можливості перевіряти законність, обґрунтованість та вмотивованість вироку місцевого суду та вирішувати по суті питання щодо заявлених потерпілими цивільних позовів.

Разом з тим, апеляційний суд роз`яснює потерпілим та їх представнику про право звернення з цивільним позовом у порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, не звільняє ОСОБА_7 від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності вимоги апеляційних скарг прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , представника потерпілих ТОВ "ТД "Вінниця-Млин"- адвоката ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 підлягають до часткового задоволення, оскільки в них ставилася вимога про скасування вироку.

Окрім цього, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту. Таким чином, апеляційний суд вважає, що понесені процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні на залучення експертів при проведенні економічних експертиз слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 - задовольнити

Апеляційні скарги прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , представника потерпілої особи ТОВ "ТД "Вінниця-Млин" - адвоката ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.2 ст.367 КК України - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, із підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 49 КК України, а саме у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2020 за №0000155, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, - закрити із підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ТОВ "ТД "Вінниця-Млин" до ОСОБА_7 - залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 -залишити без розгляду.

Понесені процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні віднести за рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4