Справа № 171/348/25
УХВАЛА
17 червня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю учасників кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
У провадженні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської областіперебуває вказане кримінальне провадження.
На даний час судовий розгляд у даному кримінальному проваджені не завершений, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 10.07.2025.
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дане клопотання обґрунтовується тим, що на даний час продовжують існувати ризики, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення. Інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 , позицію якого підтримав захисник ОСОБА_5 , заперечували щодо клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту.
Суд, вислухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку обвинуваченого та його захисника, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою від 12.05.2025 продовжено ОСОБА_3 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк по 10 липня 2025 року включно.
Частиною 4 ст. 176 КПК України передбачено, що запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При розгляді клопотання прокурора суд бере до уваги те, що на даний час органами досудового розслідування ОСОБА_3 висунута обґрунтована підозра (обвинувачення). Також є достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), і на це вказують такі обставини, як характер протиправних дій, в яких він обвинувачується; мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину; тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у даному кримінальному правопорушенні.
Також обвинувачений ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, схиливши їх до зміни наданих показів або відмови від них під час судового розгляду; і вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи те, що згідно з пред`явленим йому обвинуваченням, він вчинив злочини проти власності у період іспитового строку, встановленого вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2023.
Окрім ступеня тяжкості кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_3 та особи обвинуваченого, суд також враховує, вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність офіційного працевлаштування, наявність родини і малолітньої дитини та місця реєстрації і проживання.
Разом з цим, зазначені дані про особу обвинуваченого, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення злочинів, у яких він обвинувачується, і це не завадило йому втриматись від протиправних діянь, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Обставини, що слугували підставою застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, інших обставин, які давали б підстави до зміни чи скасування запобіжного заходу, судом не встановлено.
Отже, суд виходячи з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора щодо продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту, про який просить сторона захисту, не здатне забезпечити уникнення вищевказаних ризиків.
Суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182, ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_3 розміру застави, достатнього для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Криворізькій установі виконання покарань (№3)» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто по 15 серпня 2025 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у вигляді 20 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом терміну дії цієї ухвали.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки з моменту звільнення з під варти:
1) прибувати до суду за викликом;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками з приводу обставин кримінального правопорушення;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
6) носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначається терміном дії цієї ухвали.
У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно звільнити обвинуваченого з-під варти та повідомити про це суд.
У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.
Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців з дня внесення застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Суддя