ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/813/25 Справа № 202/3027/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2025 року про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави у кримінальному провадженні № 0000305 від 28 березня 2025 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктом 6 частини 2 статті 115, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором ОСОБА_8 та змінено стосовно ОСОБА_7 з тримання під вартою з визначенням застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком до 27 травня 2025 року.

В обґрунтування рішення слідчий суддя зазначив, що з урахуванням збільшення обсягу підозри ОСОБА_7 , зокрема його новою підозрою у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, та існуючого ризику його переховування від органу досудового розслідування та появою нових ризиків у вигляді знищення, приховування, спотворення доказів, незаконно впливу на свідків, раніше застосований відносно ОСОБА_7 альтернативний триманню під вартою запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 908 400 грн. не здатний запобігти таким ризикам.

Слідчий суддя також вважав, що запобігти встановленим ризикам шляхом збільшення підозрюваному розміру застави також неможливо, оскільки, сплативши навіть значну суму застави як альтернативу триманню під вартою, підозрюваний буде мати об`єктивну можливість знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, впливати на свідків або взагалі вдатися до втечі, оскільки кримінальне провадження знаходиться на початковому етапі, на цей час не виявлені та не вилучені всі речові докази, зокрема знаряддя злочину, яким було спричинено смерть особі, а також не проведені всі інші необхідні слідчі та процесуальні дії, а підозрюваний усвідомлює, що в разі доведення його підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи йому може загрожувати доволі серйозне покарання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді. Зазначає, що слідчий суддя не мав підстав для задоволення клопотання слідчого про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу відповідно до ст. 200 КПК. Зауважує, що ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 01.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, п.11 ч.2 ст. 115, ч.1 ст.263 КК, йому встановлено найбільш суровий запобіжний захід, якій станом на день звернення стороною обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу 02.04.2025 року продовжував діяти.

При цьому, на час розгляду клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 01.04.2025, у даному кримінальному провадженні, слідчим за погодженням з прокурором вже була складена підозра за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК, яка повідомлена ОСОБА_7 01.04.2025, під час розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу.

З огляду на викладене, на переконання сторони захисту сторона обвинувачення не мала процесуального права на звернення з клопотання про зміну запобіжного заходу обраного підозрюваному ОСОБА_7 01.04.2025, у вигляді тримання під вартою з визначеною заставою, в разі її внесення, на тримання під вартою без визначення застави, оскільки ст. 200 КПК передбачає право звернутися з клопотанням лише для зміни запобіжного заходу на інший передбачений ст. 176 КПК, у зв`язку з чим слідчий суддя при розгляді такого клопотання 02.04.2025, повинен був відмовити в його задоволенні.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисники та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Перевіривши надані матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Статтею 200 КПК визначено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: (1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; (2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання додаються: (1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; (2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; (3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Задовольняючи клопотання слідчого про зміну ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з того, що з аналізу наведених норм можливо зробити висновок, що обґрунтованість застосування будь-якого запобіжного заходу, в тому числі у вигляді застави, може піддаватися судовому контролю на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням нових обставин, які впливають на можливість застосування запобіжного заходу, останній може бути переглянутий та змінений як у бік пом`якшення або скасування, так і в бік посилення в разі, якщо буде доведено, що раніше застосований запобіжний захід не здатний забезпечити досягнення його мети.

Це пов?язано з тим, що під час кримінального провадження можуть змінюватися підстави застосування запобіжного заходу або обставини, що враховувалися при застосуванні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений.

З таким тлумаченням положень кримінального процесуального закону, погоджується і суд апеляційної інстанції, яке ґрунтується на буквальному та телеологічному (цільовому) тлумаченні правових норм, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими.

Слідчим суддею правильно враховано та такі обставини стали підставою для ухвалення рішення про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , що після застосування 01 квітня 2025 року відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 908 400 грн, йому було повідомлено про нову підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК, а саме умисного вбивства.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні цього кримінального правопорушення підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_11 , протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , протоколами допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Так, зазначеними доказами підтверджується, що ОСОБА_7 організував та здійснював через встановленні камери відеоспостереження та мобільні додатки стеження за ОСОБА_14 перед його вбивством. 28.03.2025 зранку, коли було вчинено вбивство ОСОБА_14 , був відсутній за місцем свого мешкання, а, повернувшись, поправ свої речі, в яких знаходився, що могло бути направлено на знищення слідів злочину.

Вказані обставини існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про них слідчий, прокурор на той час не знав. Після проведення низки слідчих дій була встановлена ймовірна причетність ОСОБА_7 .

Слідчий суддя та апеляційний суд вважають, що вказані обставини здатні переконати об`єктивного спостерігача у вірогідності вчинення саме ОСОБА_7 вбивства ОСОБА_14 , а тому є підстави вважати підозру ОСОБА_7 обґрунтованою і достатньою для застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Крім того, залишається обґрунтованою підозра ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК, що підтверджується протоколом обшуку, під час якого за місцем мешкання останнього були вилучені бойові припаси.

Вказане свідчить про наявність підвищених ризиків, передбачених ст. 177 КПК і для їх запобігання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним забезпечувальним заходом.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, що підтверджується й ти, що після збільшення обсягу підозри ОСОБА_7 збільшився і ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки на цей час він підозрюється не лише у вчиненні тяжкого злочину, а й особливо тяжкого злочину проти життя, що спричинило смерть іншої людини.

Можливість переховування ОСОБА_7 підтверджується також тим, що після події правопорушення він змінив номерні знаки на своєму автомобілі та виїхав з Дніпропетровської області до Львівської області, де і був затриманий.

Ризик у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду підтверджується й тим, що відносно підозрюваного існує обґрунтована підозра причетності до особливо тяжкого насильницького злочину проти життя особи (п. 6 ч. 2 ст. 115 КК), яке за правилами ст. 12 КК є особливо тяжким злочином та за яке передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, що саме по собі може спонукати підозрюваного до спроби уникнути ймовірного покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у випадку визнання її винуватою у вчиненні злочинів, безумовно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Також слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що з?явились нові ризики, передбачені пунктами 2 та 3 частини 1 статті 177 КПК, а саме, що ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідка, оскільки на цей час не виявлено знаряддя злочину, підозрюваний знаходиться у достатньо близьких відносинах зі свідком ОСОБА_11 , якій відомі обставини, що мають суттєве значення для досудового розслідування, у зв?язку з чим він може здійснювати на неї вплив з метою невикриття його у вчиненні злочину.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Слідчий суддя правильно врахував та ці обставини також враховуються апеляційним судом, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК, повідомлено про другу підозру у вчиненні не лише тяжкого, а й особливо тяжкого кримінального правопорушення, що збільшує вищевказані ризики.

Ухвалюючи оскаржене рішення слідчий суддя та, переглядаючи раніше застосований відносно ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що законодавець наділив слідчого суддю, суд правом при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

В даному провадженні ОСОБА_7 після застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із альтернативою внесення застави було повідомлено про нову підозру у вчинення особливо тяжкого злочину умисного вбивства людини з корисливих мотивів.

Обставини даного конкретного кримінального провадження та характер інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, є тим виключним випадком коли закон наділяє суд правом не визначати заставу як альтернативний запобіжний захід.

Слідчий суддя також дійшов обґрунтованого та мотивованого висновку, що запобігти встановленим ризикам шляхом збільшення підозрюваному розміру застави неможливо, оскільки, сплативши навіть значну суму застави як альтернативу триманню під вартою, підозрюваний буде мати об`єктивну можливість знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, впливати на свідків або взагалі вдатися до втечі, оскільки кримінальне провадження знаходиться на початковому етапі, на цей час не виявлені та не вилучені всі речові докази, зокрема знаряддя злочину, яким було спричинено смерть особі, а також не проведені всі інші необхідні слідчі та процесуальні дії, а підозрюваний усвідомлює, що в разі доведення його підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи йому може загрожувати доволі серйозне покарання.

Слідчим суддею належним чином дотримано вимоги ч. 4 ст. 183, ст. 200 КПК та змінено запобіжний захід на тримання під вартою без визначення застави, оскільки після застосування попереднього запобіжного заходу, з`явились нові обставини, а саме ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного відповідає вимогам статей 177, 178, 183, 194, 200 КПК, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 177-178, 183, 193, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2025 року про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави у кримінальному провадженні № 0000305 від 28 березня 2025 року стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктом 6 частини 2 статті 115, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4