Справа № 308/5496/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000649 від 15.04.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в:

14 березня 2025 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна у ОСОБА_7 , а саме велосипеду марки «Титан», сірого кольору, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, заздалегідь не обіцяючи, отримав від ОСОБА_6 вищезазначений велосипед марки «Титан», сів на нього та перемістив його до квартири, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому зберігав.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 Кримінального кодексу України, тобто заздалегідь не обіцяне отримання та зберігання майна, одержаного кримінально протиправним шляхом.

При виконанні судом вимог ст. 348 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення та що він визнає себе винними у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та бажає давати показання.

Оскільки прокурор, обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності його позицій, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 394 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини, які ніким не оспорюються, у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, та пояснив, що час та місце скоєння ним інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення, описані в обвинувальному акті, викладено вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбулися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. Зазначив, що дійсно в вечері 14 березня 2025 року зустрів ОСОБА_6 , який спілкувався з потерпілим ОСОБА_7 та у якого забрав велосипед, після чого попросив ОСОБА_4 відвезти велосипед додому, на що останній погодився.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин доведена повністю.

Дії обвинуваченого за ст.198 Кримінального кодексу України, як заздалегідь не обіцяне отримання та зберігання майна, одержаного кримінально протиправним шляхом - кваліфіковані вірно.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступень тяжкості і характер вчиненого, особу обвинуваченого, зокрема те що ОСОБА_4 є інвалідом ІІІ групи, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, а також відсутність претензій з боку потерпілого, як морального, так і матеріального характеру. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину; обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При таких обставинах суд вважає доцільним призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, і вважає недоцільним призначення йому більш суворого покарання.

Строк дії запобіжного заходу, обраного на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 , сплив, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368 - 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за ст. 198 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік.

На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2025 у справі №308/3778/25, накладений на: предмет зовні схожий на розкладний ніж, довжина клинка якого становить 10 см, довжина ручки 12 см, який в подальшому було поміщено до спец пакету НПУ № RIC 2174962; спортивну кофту з капюшоном червоного кольору та штани сірого кольору, які було поміщено до спец пакету НПУ СУ № PSP 4236482; кросівки чорного кольору з підошвою білого кольору, які упаковано до спец пакету НПУ СУ № PSP3062740.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- накладений на: предмет зовні схожий на розкладний ніж, довжина клинка якого становить 10 см, довжина ручки 12 см, який в подальшому було поміщено до спец пакету НПУ № RIC 2174962; спортивну кофту з капюшоном червоного кольору та штани сірого кольору, які було поміщено до спец пакету НПУ СУ № PSP 4236482; кросівки чорного кольору з підошвою білого кольору, які упаковано до спец пакету НПУ СУ № PSP3062740 повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1