ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/1746/25
Провадження №1-кс/505/869/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року місто Подільськ

Слідчий суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого відділення №2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженню за №0000122 від 14.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна

До Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання відділення №2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженню за №0000122 від 14.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що в провадженні слідчого відділення № 2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000122 від 14.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.05.2025, за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Лучинівка, по вул. Шевченка, за координатами: 46.8462670, 29.9502805 зупинено автомобіль марки BMW 730D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на вказаному автомобілі перевозили ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в напрямку державного кордону України, з метою перетину останнім кордону України поза межами пропуску до р. Молдова.

В подальшому, 25.05.2025 проведено огляд на відкритій ділянці місцевості, що розташована за координатами: 46.8462670, 29.9502805 ус. Лучинське, Роздільнянського району, Одеської області, в ході проведення якого вилучено автомобіль марки BMW 730D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Далі, 25.05.2025 в порядку ст. 233, 234 КПК України, проведено обшук автомобіля марки BMW 730D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 1000 доларів США, а саме 10 купюр номіналом 100 доларів США кожна, наступних серій: QJ63076194A, QJ63076190A, QJ63076198A, QJ63076197A, QJ63076186A, QJ63076182A, QJ63076192A, QJ63076191A, QJ63076193A, QJ63076196A, записник із чорновими записами, 200 доларів США, а саме 2 купюри номіналом по 100 доларів США кожна, наступних серій: PG21682170C PB76126018E, мобільний телефон марки Iphone 10, IMEI42594, з сім картою НОМЕР_2 , мобільний телефон марки Iphone 11 pro, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , із сім картою НОМЕР_5 , які належать ОСОБА_4 та мобільний телефон марки Iphone 13, ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , із сім картою НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом з тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна зокрема допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

А заборона або обмеження користування, розпорядження майном, як передбачено ч. 11 ст.170 КПК України можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий зазначає, що необхідність накладення арешту пов`язана з тим, що вилучене майно є доказами злочину та підлягає експертним дослідженням. В такому випадку, існують ризики пошкодження, знищення, зміни, тощо, що не дасть можливість проведення експертних досліджень та використання вилученого, в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Позиція учасників щодо розгляду клопотання

Слідчий відділення №2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 до матеріалів поданого клопотання долучила, заяву в якій зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розгляд клопотання проводити без її участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, однак від представника інтересів власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання, в якому він зазначив, що не заперечує проти розгляду клопотання про накладення арешту на майно, без участі власника майна та захисника, а також не заперечує проти накладення арешту на вказане майно.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання

Слідчими слідчого відділу Подільського РУП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінального провадження № №0000122 від 14.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Постановою слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області 26.05.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч. 2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ( ч. 3 ст. 132 КПК України).

Положеннями ст. 171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Так, слідчими СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженню за №0000122 від 14.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Суд, зважаючи на обставини кримінального провадження, терміновість звернення із клопотанням органу досудового розслідування про накладення арешту на майно, доходить висновку, що на даному етапі досудового розслідування, майно, на яке просить накласти арешт сторона обвинувачення, належить до такого, що має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається накладення арешту з метою його збереження.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого.

Накласти арешт у кримінальному провадженні за №0000122 від 14.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, шляхом заборони власнику майна та третім особам користуватися, відчужувати та розпоряджатися ним будь-яким чином, на: мобільний телефон марки Iphone 13, ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , із сім картою НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та який вилучено 25.05.2025 в ході проведення обшуку автомобіля марки BMW 730D, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Відповідальність за збереження вилученого майна та виконання ухвали покласти на сторону обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_9