Дата документу 17.04.2025Справа № 554/3077/25
Провадження № 1-кс/554/5374/2025
У Х В А Л А

17 квітня 2025 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі :

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

захисника - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000609 від 19.08.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,

встановив:

11.04.2025 року в провадження слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2025 року на вилучені 14.03.2025 року в квартирі за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , речі, а саме на: грошові кошти в сумі 88500 грн (номіналом 48 купюр по 1000 грн, 67 купюр по 500 грн, 13 купюр по 100 грн, 31 купюра по 200 грн), які належать ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000609 від 19.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 клопотання підтримав та пояснив, що в ході розгляду клопотання даних про те, що арештоване майно має незаконне походження не здобуто, більше того, під час проведення санкціонованого обшуку 14.03.2025 року за адресою проживання зятя власника майна, ОСОБА_6 , останнім надавались відповідні пояснення слідчому щодо належності та законності походження грошових коштів. Застосовуючи відповідні обмеження, орган досудового розслідування, повинен перевірити і довести те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, чого у даній справі належним чином зроблено не було, також не надано переконливих доказів на підтвердження того, що таке майно має доказове значення у кримінальному провадженні і у разі задоволення клопотання майно буде втрачено.

Вважає, що подальше обмеження власника у праві використання майна, суперечить наведеним положенням Конституції України, КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слідчий відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 заперечував, щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна, мотивуючи тим, що вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, у якому на даний час досудове розслідування ще не завершене. Крім того, вказав, що невідоме походження вказаних грошових коштів та яким чином вони здобуті, у зв`язку з чим прохав відмовити в задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2025 року накладено арешт на вилучені в ході санкціонованого обшуку 14.03.2025 року в квартирі за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в сумі 88500 грн (номіналом 48 купюр по 1000 грн, 67 купюр по 500 грн, 13 купюр по 100 грн, 31 купюра по 200 грн).

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається у т. ч. з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши матеріали клопотання, з метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, а також з метою забезпечення кримінального провадження в задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки є всі підстави вважати, що зберігання вищевказаних речей може спричинити їх приховування, що зашкодить встановленню об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, оскільки на даний час досудове розслідування ще не завершено.

Сторона захисту не надала жодних документальних доказів належності вказаних грошових коштів ОСОБА_5 та підстав їх передачі ОСОБА_6 . До того ж останньому інкримінується вчинення тяжких корисливих злочинів і спричинення істотної шкоди, а вказані кошти вилучені безпосередньо в його житлі та визнані слідчим речовими доказами як предмет злочинів.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173,174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту з грошових кошів в сумі 88500 грн (номіналом 48 купюр по 1000 грн, 67 купюр по 500 грн, 13 купюр по 100 грн, 31 купюра по 200 грн), які належать ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000609 від 19.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_7