Справа № 138/1946/25
Провадження №:1-кс/138/594/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2025 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суду Вінницької області, у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання старшого слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000355 від 21.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло вказане вище клопотання.

Клопотання мотивоване тим, зокрема, що до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, 20.07.2025 надійшло повідомлення від чергового лікаря про те, що на дорозі по вулиці Стависька, 20, в м. Могилів-Подільський сталася дорожньо-транспортна пригода між транспортними засобами марки «Audi» моделі «Q7» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та автомобілем марки «Audi» моделі «А6» державний номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого, водій ОСОБА_6 та пасажир ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 були госпіталізовані до ОСОБА_8 .

За даним фактом 21 липня 2025 року Могилів-Подільським РВП ГУНП у Вінницькій області відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000355 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході проведення огляду місця події 20.07.2025 за адресою: вулиця Стависька, 22, м. Могилів-Подільського району Вінницької було виявлено автомобіль марки «Audi» моделі «Q7» державний номерний знак « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер НОМЕР_3 чорного кольору та автомобіль марки «Audi» моделі «А6» сірого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_2 » ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Транспортні засоби (автомобілі) марки «Audi» моделі «Q7» державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль марки «Audi» моделі «А6» сірого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_2 », зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Транспортні засоби (автомобілі) марки «Audi» моделі «Q7» державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль марки «Audi» моделі «А6» сірого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_2 », постановою слідчого визнано речовими доказам у даному кримінальному провадженні та підлягає арешту, так як містить на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, та можуть бути процесуальним джерелом доказів при проведенні експертиз, висновки яких слугуватимуть доказами у кримінальному провадженні.

Після накладання арешту на зазначений у клопотанні транспортний засіб необхідно провести ряд слідчих дій, в тому числі експертні дослідження для встановлення об?єктивної істини у кримінальному провадженні, зокрема, призначити експертизу технічного стану транспортного засобу з метою встановлення положення відносно елементів дороги в момент зіткнення, що надасть можливість встановити причини даної дорожньо-транспортної пригоди.

На даний час в зв`язку з всебічним, повним та об`єктивним розслідуванням вказаного кримінального правопорушення, а також з метою уникнення можливості втрати речових доказів, виникає необхідність в накладені арешту.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали.

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені завчасно та належним чином.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, стороною обвинувачення доведено, що вказані автомобілі можуть бути використані, як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або знищення, що не забезпечить виконання завдання кримінального провадження.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшла висновку, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчому судді не надано.

При цьому, суд звертає увагу на положення абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України відповідно до якої арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт без права користування та відчужження на: автомобіль марки «Audi» моделі «Q7» державний номерний знак « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер НОМЕР_5 чорного кольору, власник якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «Audi» моделі «А7» сірого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_2 » ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити слідчому, прокурору та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1