Провадження № 1-кп/932/547/23
Справа № 932/9643/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро, кримінальне провадження № 0001096, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Курганчі, Ташкентської області, Узбекистану, особи без громадянства, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м.Дніпра перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні прокурор вважала за доцільне продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки встановлені ризики наразі не відпали та продовжують існувати. Враховуючи, що обвинуваченим скоєно ряд кримінальних правопорушень, в тому числі і тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, відсутність у нього реєстрації в м.Дніпро, офіційного доходу, а тому може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Заперечувала проти клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт .

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора, заперечував щодо клопотання сторони захисту.

Захисник адвокат ОСОБА_4 просив відмовити у клопотанні прокурора та змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого на домашній арешт.

Вказав, що заявлені прокурором ризики є надуманими, які ґрунтуються лише на припущеннях, а не на встановлених фактах. Також ступінь тяжкості інкримінованих злочинів та межа санкцій допускає призначення покарання з іспитовим строком. Ризик перешкоджання та можливого ухилення прокурором не доведений, нічим не підтверджений. Крім того, звернув увагу, на те, що дана справа тривалий час перебуває в суді, де ОСОБА_5 перебуває під вартою.

Крім того, прокурор заявив дане клопотання усно, що є порушенням КПК України.

Обвинувачений підтримав доводи захисника.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення, клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з тих підстав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, на цей час не відпали та продовжують існувати.

Так, станом на 27 травня 2025 року, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає, а судовий розгляд по справі триває.

При цьому, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні декількох кримінальних правопорушень, серед яких тяжкий, умисний злочин.

Як слідує зі змісту статті 121 КК України безпосереднім об`єктом тілесного ушкодження є здоров`я людини. Разом із тим посягання на здоров`я людини заподіює шкоду суспільним відносинам, які забезпечують недоторканість людини та за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, а отже усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує обвинуваченому, у випадку доведеності його вини, існує реальний ризик того, що перебуваючи на волі, він може переховуватися від суду, з метою уникнення покарання.

Також, обвинувачений не має громадянства та реєстрації, що також вказує про те, що останній без перешкод може залишити своє місце проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню.

Крім того, суд приймає до уваги, що хоча і тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суд враховує характер кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків та їх необґрунтованість, судом не приймаються, оскільки при розгляді клопотання встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_5 та наявність обґрунтованих ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу стороною захисту не наведено.

З приводу доводів сторони захисту про те, що прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заявлено з процесуальними порушеннями, форми та строку подання, суд вважає, що дана обставина не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора, оскільки відповідно до змісту положень кримінально-процесуального законодавства України під клопотанням слід розуміти офіційне звернення до суду особи, яка наділена таким правом. Такі клопотання можуть стосуватися виконання певної процесуальної дії чи прийняття рішення з усіх питань, які мають значення для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, з метою забезпечення прав і свобод усіх учасників судового провадження, передбаченого загальними засадами КПК.

Також, судом враховано й те, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Також, суд не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, із застосуванням насильства до потерпілого, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння, а тому з урахуванням встановлених судом ризиків, обставин справи, даних про особу обвинуваченого, суд не вбачає підстав для визначення застави.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193-194, 196-197, 331, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25 липня 2025 року, включно.

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Розмір застави не визначати.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в установлений Законом строк.

Суддя ОСОБА_1