УХВАЛА

щодо питань скасування арешту майна та повернення застави

16 квітня 2025 рокуСправа № 495/5505/24
Номер провадження 1-кп/495/363/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про скасування арешту та про повернення застави, заявлені в кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2023 за №0000062 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2023 за №0000062 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2024 зазначена справа розподілена судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_10 .

У серпні 2024 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області головуючому судді ОСОБА_10 надійшло клопотання представника заявника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про скасування арешту майна, накладеного 25.05.2024 ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_11 у справі №947/39975/23 арешт на майно, а саме на:

- квартиру загальною площею 53,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 103;

- гараж загальною площею 19,5 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 103;

- земельну ділянку площею 0.0024 га, з кадастровим номер номером об?єкта нерухомого майна: 103;

- автомобіль марки «HYUNDAI ELANTRA», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 .

Також у серпні 2024 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області головуючому судді ОСОБА_10 надійшло клопотання представника заявника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про повернення застави.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2024 № 742 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_10 від здійснення правосуддя на підставі рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 25.11.2024 та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 12.12.2024 зазначена справа розподілена судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Станом на момент передачі справи судді зазначені клопотання не розглянуті.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

Клопотання про скасування арешту.

Слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_11 за результатом розгляду клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 у справі № 947/39975/24, номер провадження 1-кс/947/6855/2024, постановлено ухвалу від 22.05.2024, якою клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на

- квартиру загальною площею 53,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 103;

- гараж загальною площею 19,5 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 103;

- земельну ділянку площею 0.0024 га, з кадастровим номер номером об?єкта нерухомого майна: 103;

- автомобіль марки «HYUNDAI ELANTRA», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 .

На даний час в провадженні СУ ГУ НП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000288 від 28.02.2024 року, в якому ОСОБА_8 повідомлено про підозру, вищевказане кримінальне провадження являється виділеним епізодом з кримінального провадження № 0000062 від 16.11.2023 року, в якому щодо ОСОБА_8 вже було застосовано запобіжний захід у вигляді спочатку застави на суму понад 1 800 000 грн., а згодом, через неможливість її сплати, змінено на взяття під варту із заставою в розмірі 502 000грн.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_11 від 05.08.2024 у справі № 947/22027/24 (у кримінальному провадженні № 0000288 від 28.02.2024 року) частково задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Одеській області ОСОБА_13 та застосовано запобіжний захід у вигляді застави щодо ОСОБА_8 у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

06.08.2024 року ОСОБА_8 звернулась до відділення банку МТВ із заявою щодо надання кредиту під заставу квартири з метою внесення вищевказаної застави.

Проте, відповідно до відповіді начальника відділення Білгород-Дністровського відділення ПАТ «МТБ Банк» № 25 ОСОБА_14 від 08.08.2024, кредит у сумі 900 000 грн. під заставу квартири за адресою: АДРЕСА_1 не є можливим у термін до 09.08.2024 року у зв`язку з потребою більшого терміну часу для розгляду вищевказаної кредитної заяви.

У зв`язку з тим, що потрібно отримати кредит для внесення застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень відповідно до ухвали суду від 05.08.2024 у справі № 947/22027/24 (у кримінальному провадженні № 0000288 від 28.02.2024 року).

На підставі вищевикладеного просять: скасувати арешт майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2024 року у справі № 947/39975/23, а саме:

квартиру загальною площею 53,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103;

- гараж загальною площею 19,5 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103;

- земельну ділянку площею 0.0024 га, з кадастровим номером :01:009:0658, для будівництва індивідуальних гаражів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103;

- автомобіль марки «HYUNDAI ELANTRA», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_2 , з метою отримання кредиту для внесення застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень відповідно до ухвали суду від 05.08.2024 у справі № 947/22027/24 (у кримінальному провадженні № 0000288 від 28.02.2024 року).

Клопотання про повернення застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_11 від 23.05.2024 у справі № 947/39975/23 щодо підозрюваної ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також визначено розмір застави у розмірі 166 (сто шістдесят шість) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 502 648 (п`ятсот дві тисячі шістсот сорок вісім) гривень (в рамках кримінального провадження № 0000062 від 16.11.2023 року).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_11 від 05.08.2024 у справі № 947/22027/24 частково задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Одеській області ОСОБА_13 та застосовано запобіжний захід у вигляді застави щодо ОСОБА_8 у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень (в рамках кримінального провадження № 0000288 від 28.02.2024 року).

Кримінальне провадження № 0000288 від 28.02.2024 року, в якому ОСОБА_8 оголошено про підозру, являється виділеним епізодом з кримінального провадження № 0000062 від 16.11.2023 року, в якому щодо ОСОБА_8 вже було застосовано слідчим суддею ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді спочатку застави на суму понад 1 800 000 грн., а згодом, через неможливість її сплати, змінено на взяття під варту із заставою в розмірі 502 648 грн.

При цьому, сторона захисту просить колегію суддів звернути увагу, що під час застосування попередніх заходів, сторона обвинувачення обґрунтовувала їх необхідність у тому числі і обставинами, які в подальшому сформульовані як повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000288 від 28.02.2024 року.

Більш того, матеріали, в обґрунтування клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу становлять лише копії з кримінального провадження № 0000062 від 16.11.2023, на підставі яких вже застосовувався запобіжний захід.

Сторона обвинувачення після розслідування обставини укладання договорів поставки №423 від 17.10.2023 року, № 488 від 16.11.2023 року, № 489 від 16.11.2023 року, № 521 від 23.11.2023 року, № 522 від 23.11.2023, № 523 від 23.11.2023 між Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням та ФОП « ОСОБА_15 », ФОП « ОСОБА_16 », ФОП « ОСОБА_17 », ФОП « ОСОБА_18 », ФОП « ОСОБА_19 », після застосування до ОСОБА_8 та інших осіб запобіжного заходу, епізод за двома договорами і направила до суду на розгляд, а щодо решти договорів, через тимчасовий доступ виділила матеріали з присвоєнням їм окремих номерів в ЄРДР.

Крім того, ОСОБА_8 звернулась до відділення банку МТВ із заявою щодо надання кредиту під заставу квартири з метою внесення застави. Згідно відповіді від 08.08.2024 року начальником відділення Білгород-Дністровського відділення ПАТ «МТБ Банк» № 25 ОСОБА_14 , кредит у сумі 900000 грн. під заставу квартири за адресою: АДРЕСА_1 не є можливим у термін до 09.08.2024 року.

У зв`язку із цим, вважають, що застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000062 від 16.11.2023 року на даний час не є актуальним. Визначення ст. 194 КПК України обов`язків буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Після скасування застави у кримінальному провадженні № 0000062 від 16.11.2023 року, кошти у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень буде внесено на розрахунковий рахунок для виконання ухвали суду від 05.08.2024 року в якості застави у кримінальному провадженні № 0000288 від 28.02.2024 року.

У зв`язку з вищевикладеним просить суд скасувати запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_20 у вигляді застави в розмірі 166 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 502 648 грн., який було встановлено в рамках кримінального провадження № 0000062 від 16.11.2023 року, обвинувальний акт по якому було направлено до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області та залишити щодо обвинуваченої ОСОБА_8 дію обов`язків, визначеним у ст. 194 КПК України відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_11 від 23.04.2024 року.

Позиції сторін.

У підготовчому судовому засіданні заявник ОСОБА_8 та її представник адвокат ОСОБА_9 просили задовольнити клопотання, скасувати арешт та повернути заставу з підстав викладених у клопотанні.

Адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підтримали думку колеги.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підтримали думку своїх адвокатів.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання мотивуючи це тим, що на даний час справа не розглянута та не відпали обставини, які були підставами винесення відповідних ухвал слідчими суддями.

Мотивація суду.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до змісту ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено та конкретизовано в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст.391цього кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, одним з яких є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Порядок скасування арешту майна визначений ст.174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суддя в ході розгляду клопотання про скасування арешту зазначає, що згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Розглядаючи клопотання про скасування арешту, суддя встановлює обґрунтованість (необґрунтованість) накладеного арешту та наявність (відсутність) підстав для його подальшого застосування. Представник власника майна вказує на те, що відпала необхідність у застосуванні заходу, що обумовлює межі дослідження і оцінки обставин справи слідчим суддею у цьому провадженні.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У відповідності до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_11 у справі №947/39975/23 арешт на майно, а саме на:

- квартиру загальною площею 53,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 103;

- гараж загальною площею 19,5 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 103;

- земельну ділянку площею 0.0024 га, з кадастровим номер номером об?єкта нерухомого майна: 103;

- автомобіль марки «HYUNDAI ELANTRA», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 .

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що розгляд кримінального провадження триває, арешт на майно було накладено слідчим суддею, так як останній вважав, що наявні достатні підстави вважати, що майно, власником якого є підозрювана ОСОБА_8 та на яке сторона обвинувачення просила накласти арешт, підлягатиме ймовірній конфіскації, як різновиду додаткового покарання (правова підстава арешту майна абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Таким чином суд приходить до висновку про необхідність подальшого застосування арешту і клопотання захисника передчасним.

Щодо клопотання про повернення застави судом встановлено, що у рамках кримінального провадження №0000062 від 16.11.2023 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси до підозрюваної ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Одночасно було визначено запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 502 648,00 (п`ятсот дві тисячі шістсот сорок вісім) гривень, на виконання якої на відповідний депозитний рахунок внесена визначена судом суму застава.

Строк дії застави судом суду не визначався, оскільки застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Згідно п.3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченої переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, судовий розгляд кримінального провадження №0000062 від 16.11.2023 року відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 триває, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилася, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави та відмову у задоволенні заявленого клопотання.

Керуючись ст.132, 170, 174 182,202,203 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про скасування арешту майна відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про повернення застави відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали: 16.04.2025 о 16:50.

Суддя ОСОБА_21