УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року

м. Київ

справа № 761/7796/22

провадження № 51 - 718 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 січня 2025 року щодо нього,

встановив:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2024 року, залишеним без зміни ухвалою Київського апеляційного суду від 13 січня 2025 року, ОСОБА_4 засуджено за ст. 115 ч. 2 п. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років. Цивільний позов потерпілих задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 2 000 000 грн та на користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вищезазначених рішень

в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення

її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України засуджений у своїй касаційній скарзі, зазначаючи про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і незаконність та необґрунтованість судових рішень, не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, ст. 412 КПК України.

Крім того, зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений вказує на допущені, на його думку, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 433 ч. 1, ст. 438 ч. 1 КПК України не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

У поданій касаційній скарзі засуджений також не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду в силу ст. 419 КПК України, які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено цим судом, які доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Відповідно до приписів ст. 427 ч. 2 п. 5 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Такі вимоги касаційної скарги мають узгоджуватися з повноваженнями касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України, та відповідати наведеним у ній обґрунтуванням. Відповідно до норми цієї статті, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

У касаційній скарзі засуджений просить виправдати його, а при зміні кваліфікації його дій зі ст. 115 ч. 2 п. 4 КК України на іншу просить звільнити його з під варти для подальшої мобілізації до лав ЗСУ, тобто не конкретизує свої вимоги і їх не обґрунтовує, а тому касаційну скаргу в цій частині необхідно уточнити.

Також в порушення вимог ст. 427 ч. 5 КПК України до касаційної скарги

не додано копій оскаржуваних судових рішень.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання

про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху.

Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3