У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5019/25

№ 1-кс/183/965/25

26 травня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Хустської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.05.2025 року за № 0000539 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Суми Сумської області, не одруженого, з вищою освітою, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, військовослужбовця Збройних сил України військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в :

26 травня 2025 року старший слідчий Слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодження з прокурором Хустської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2025 року за № 0000539 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що в провадженні Слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2025 року за № 0000539 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 94 від 01 квітня 2025 року солдата ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 зараховано до складу тимчасово прибулого особового складу.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 23 травня2025 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння 1,67‰, керував технічно справним автомобілем «Nissan X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини автодороги 041010 у Самарівському районі Дніпропетровської області, з боку смт. Черкаське в напрямку с. Зарічне (Гвардійське), в світлий час доби, де в районі електроопори № 101/15, водій ОСОБА_6 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не виконавши покладені на нього обов`язки як на водія, грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявивши неуважність до дорожньої обстановки та ігноруючи її зміни, за відсутності перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, внаслідок чого під час руху відбулось відкриття капоту керованого ним автомобіля «Nissan X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок цього ОСОБА_6 втратив контроль над керуванням автомобіля «Nissan X-Trail», виїхав за межі проїзної частини ліворуч, де допусти перекидання автомобіля з послідуючим наїздом на перешкоду у вигляді дерева, внаслідок чого пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, субарахноїдального крововиливу, перелом тім`яної кістки, перелом-вивих С6-С7, забій поперекової ділянки, забій нирок також пасажир ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої ключиці з задовільним стояння.

Своїми діями ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.9 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3.:«Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.:«Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.9 - Водієві забороняється:

б) керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;

п. 12.1«Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

З огляду на вказане, порушення солдатом ОСОБА_6 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходились у прямому причинному зв`язку з виникненням вказаної вище дорожньо-транспортної події та настанням наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень пасажирам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Отже, своїми необережними діями, що виразились в порушенні вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, солдатом ОСОБА_6 , за викладених вище обставин, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 2 статті 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

24 травня 2025 року о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України та поміщено до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_5 .

24 травня 2025 року ОСОБА_6 , в порядку ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Підозра у вчиненні солдатом військової частини ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, обґрунтовується наступними матеріалами та доказами наявними у кримінальному провадженні, а саме: протоколом огляду місця події та схемою до нього,речовим доказом автомобілем «Nissan X-Trail», р.н. НОМЕР_2 , допитом в якості свідка ОСОБА_6 , допитом свідка ОСОБА_10 , допитом свідка ОСОБА_11 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні неумисного тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років.

У главі 18 Кримінального процесуального кодексу України визначено заходи процесуального примусу, які застосовуються до підозрюваного з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також детально регламентовано порядок їх застосування.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

- репутацію підозрюваного;

- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Достатність доказів для підозри ОСОБА_12 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події та схемою до нього,речовим доказом автомобілем «Nissan X-Trail», р.н. НОМЕР_2 , допитом в якості свідка ОСОБА_6 , допитом свідка ОСОБА_10 , допитом свідка ОСОБА_11 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, підозрюваний усвідомлює, що в результаті вчиненого ним злочину, наступили тяжкі наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, на даний час завдані збитки не відшкодував, що свідчить про намір підозрюваного у будь-який спосіб уникнути кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні свідчить те, що набувши статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , має право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим останньому стануть відомі анкетні дані потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, окрім цього свідки та потерпілі у кримінальному провадженні проходять військову службу в одній військовій частині НОМЕР_1 з підозрюваним ОСОБА_6 та він є їхнім командиром, а тому у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, останній матиме змогу вчинити на них тиск з метою надання неправдивих показань та зміни показань на стадії досудового розслідування та судді.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху свідчить те, що ОСОБА_6 ,проявляючи злісне порушення правил дорожнього руху, тим самим створюючинебезпеку оточуючим громадянам, тому враховуючи грубе порушення ПДР України допущене підозрюваним, що призвели до даної ДТП, є реальна можливість скоєння ним аналогічного злочину, що підтверджується неодноразовими порушеннями правил дорожнього руху та притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:

-26.10.2024 за порушення ч. 1 ст. 121-3 КУпАП;

-03.03.2025 за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП;

-14.03.2025 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-14.03.2025 за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, під важелем понесення відповідальності, ОСОБА_6 , будучи діючим військовослужбовцем, якщо останньому буде обрано інший запобіжний захід, останній може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що в свою чергу утворить самостійний склад злочину, передбачений ст. 408 КК України (дезертирство).

Слідчий зазначає, що оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_6 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, репутацію, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_6 для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу тримання під вартою, як до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлені волі строком до 8 років.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 являється військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, та який, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України.

Так, ОСОБА_6 зобов`язаний, в службовий час, та понад встановлений службовий час в період військових навчань, бойових стрільб, бойового чергування, несення служби в добовому наряді, за наказом на бойовому завданні військової частини НОМЕР_1 під час військового стану, та виконувати свої службові обов`язки за посадою, а також особливі обов`язки, визначені статутами Збройних Сил України.

Слідчий вважає, що застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не забезпечить виконання останнім службових обов`язків.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Застосування до ОСОБА_6 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній, наявність у цій справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

На підставі викладеного, слідчий вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки їх уникнення за наведених обставин можливо лише через обмеження свободи пересування підозрюваного шляхом тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним, слідчий у клопотання, посилаючись на норми ст. ст. 36, 40, 131, 132, 176 178, 183, 184 КПК України, просив суд:

-застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_6 ,без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор, слідчий, кожен окремо, підтримали клопотання, посилалися на підстави звернення до суду, викладені у клопотанні, просили суд обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 просив застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважає, що ризики ґрунтуються лише на припущеннях. Просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та врахувати відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, є військовослужбовцем та перебуває на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 , має постійне місце реєстрації та має намір відшкодувати завдану шкоду потерпілим.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників, дослідивши надані до клопотання матеріали, приходжу до нижченаведеного.

Встановлено, що 23.05.2025 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000539.

-правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 2 ст. 286-1 КК України;

-короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 23 травня2025 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння 1,67‰, керуючи автомобілем «Nissan X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі 041010 у Самарівському районі Дніпропетровської області з боку смт. Черкаське в напрямку с. Зарічне (Гвардійське), де під час руху втратив контроль над керуванням, виїхав за межі проїзної частини ліворуч, де допустив перекидання автомобіля.. Внаслідок ДТП пасажир ОСОБА_13 , 1998 р.н. (військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , стрілок, солдат) отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці з задовільним стоянням, ОСОБА_7 , 1994 р.н. (військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 ) отримав тілесні ушкодження: ВЧМТ, САК, перелом тім`яної кістки, перелом-вивих С6-С7, забій поперекової ділянки, забій нирок (ЖЄО № 24186 від 23.05.2025 року);

-орган досудового розслідування: Самарівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

24 травня 2025 року о 00 годині 30 хвилин підозрюваного ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України та поміщено до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_5 .

24 травня 2025 року в порядку ст. 276-279 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами досудового розслідування, а саме: Витягом з ЄРДР від 23.05.2025 року; протоколом огляду місця події та схемою до нього,речовим доказом автомобілем «Nissan X-Trail», р.н. НОМЕР_2 , допитом в якості свідка ОСОБА_6 , допитом свідка ОСОБА_10 , допитом свідка ОСОБА_11 , а також іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

У відповідності до ст. 131 КПК України, з аходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 9 частини 2 статті 131 КПК України визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: запобіжні заходи.

На підставі ст. 176 КПК України,

1. Запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

2. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

3. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

4. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

У відповідності до ч. 8 ст. 176 КПК України, Під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Згідно вимог ст. 177 КПК України,

1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що

1. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На підставі ст. 183 КПК України,

1. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

2. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом IX-2 цього Кодексу.

3. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

4. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини;

Приходжу до висновку, що слідчим та прокурором надано вагомість наявних доказів, які свідчать про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами, долученими до клопотання.

Слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Так, про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні неумисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, а тому розуміючи тяжкість вчинення злочину та реальну міру покарання, до якого його може бути притягнуто у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що в результаті вчиненого ним злочину, наступили тяжкі наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, на даний час завдані збитки не відшкодував, а зокрема, маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_6 може вплинути на потерпілих та свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, є їх командиром, що фактично створить умови для здійснення впливу на останніх, у тому числі шляхом залякування Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Така поведінка підозрюваного перешкоджає завданням кримінального провадження, а саме: забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

В той же час, слідчий суддя вважає не доведеним ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у зв`язку з чим доводи слідчого та прокурора ґрунтуються лише на припущеннях та стороною обвинувачення не доведені.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_6 14.03.2025 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став, повторно керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до заподіяння тілесних ушкоджень пасажирам через необережні дії ОСОБА_6 . В той же час, зазначені обставини не можуть підставою для на підтвердження наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні неумисного тяжкого злочину.

При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , суд враховує:

-вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення - підтверджується матеріалами, долученими до клопотання;

-тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні,

-вік та стан здоров`я підозрюваного не має хронічних захворювань;

-міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини розлучений, не має на утриманні малолітніх і повнолітніх дітей або осіб похилого віку;

-наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання підозрюваний є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , має постійне місце реєстрації та проживання;

-репутацію підозрюваного - характеризується посередньо;

-майновий стан підозрюваного задовільний;

-наявність судимостей у підозрюваного - раніше не судимий;

-дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше - запобіжні заходи відносно підозрюваного раніше не застосовувалися;

-наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення - відсутні;

-розмір майнової шкоди - майнова шкода не визначена;

-ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений відсутній.

Приходжу до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В той же час, враховуючи, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, враховуючи задовільний матеріальний стан підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе при таких обставинах застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є лише забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому слідчий суддя враховує практику Європейський суд з прав людини, який в тому числі у рішенні від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 року у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». При цьому сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та інкримінованим йому діянням, а також негативними наслідками, які воно спричинило у вигляді порушення правил безпеки дорожнього руху у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілим тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Тому, користуючись своїм правом, передбаченим ч. 5 ст. 182 КПК України, визначаючи підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави, з урахуванням виключних обставин - тяжкості інкримінованого злочину, негативні наслідки від злочину, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки, та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, слідчий суддя вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в граничному розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240,00 грн. ((двісті сорок дві тисячі двісті сорок грн. 00 коп.).

У разі внесення застави, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Згідно до ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

У зв`язку з вищенаведеним, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 182, 184, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Хустської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.05.2025 року за № 0000539 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартоюз утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_6 , строком до 22 липня 2025 року включно.

Встановити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок грн. 00 коп.), яку необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити підозрюваного з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- без поважних причин не відлучатись з місця постійного проживання/перебування та повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця перебування;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду.

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на підозрюваного строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала діє по 22 липня 2025 року включно.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 13.30 год. 28 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1