Справа №676/351/16-к
Провадження № 1-кп/345/28/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000503 від 24.03.2015, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , одруженої, з вищою освітою, судді у відставці, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

27.09.2021 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до обвинувального акту органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у значному розмірі за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, а також обвинувачується у проханні службовою особою, яка займає відповідальне становище, надати неправомірну вигоду для себе чи третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненому повторно.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 відповідно до постанови Верховної Ради України від 03.04.2003 № 721-IV, рішення зборів суддів апеляційного суду Чернівецької області від 14.04.2014 № 2, ст. 30 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», наказів голови апеляційного суду Чернівецької області від 11.06.2003 № 24к, від 14.04.2014 № 05-07/42-к у період з 14.04.2014 по 13.04.2015 обіймала посаду заступника голови апеляційного суду Чернівецької області, тобто згідно з приміткою 2 до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до наказу голови апеляційного суду Чернівецької області № 05-06/4-од від 19.10.2013 ОСОБА_3 здійснює адміністративні повноваження по контролю за аналізом судової статистики, вивченню та узагальненню судової практики судової палати у цивільних справах, виконує обов?язки судді палати з розгляду цивільних справ, пропонує голові Апеляційного суду персональний склад та кількість суддів палати, збирає або приймає участь на зібраннях суддів палати, вивчає здійснення судочинства колегіями суддів палати, їх сумісність, надає місцевим судам методичну допомогу в застосуванні законодавства, надає голові апеляційного суду інформацію про порушення суддями законодавства при розгляді справ та присяги суддів, в тому числі порушення трудової дисципліни тощо.

Перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, вчинила корисливі злочини. Так, достовірно знаючи про те, що у судді Хотинського районного суду Чернівецької області ОСОБА_7 у грудні 2015 року закінчується строк повноважень та стосовно нього вирішуватиметься питання про обрання на посаду судді безстроково у порядку ст. 76 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», вирішила створити умови, за яких останній мав би надати їй неправомірну вигоду з метою запобігання настанню шкідливих наслідків щодо своїх прав та законних інтересів.

Із цією метою ОСОБА_3 20.03.2015 приблизно о 09:00 годині, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому в адміністративній будівлі апеляційного суду Чернівецької області за адресою: м. Чернівці пл. Центральна, 9, повідомила ОСОБА_7 про відомі їй факти винесення ним нібито неправосудних рішень від 27.12.2013 та від 25.02.2014 у справах № 724/2894/13-ц і № 724/260/14-ц відповідно.

При цьому ОСОБА_3 , погрожуючи ОСОБА_7 використанням свого службового становища для скасування апеляційним судом Чернівецької області винесених ним судових рішень, ініціювання питань притягнення його до кримінальної та дисциплінарної відповідальності за винесення завідомо неправосудних рішень, вжиття заходів до необрання на посаду судді безстроково, висунула йому вимогу про передачу їй до 23.03.2015 неправомірної вигоди у сумі 15000 доларів США.

Водночас ОСОБА_3 запевнила ОСОБА_7 про те, що в разі передачі їй неправомірної вигоди у вказаному розмірі вона зобов?язується протегувати та потурати йому, за вирішення на його користь питань, які входять до її компетенції, а саме: нею будуть вжиті заходи щодо залишення в силі апеляційним судом Чернівецької області винесених ним судових рішень, не винесення щодо нього окремих ухвал, а питання притягнення його до кримінальної та дисциплінарної відповідальності не ініціюватимуться, що стане однією з передумов для безперешкодного обрання його на посаду судді безстроково.

Усвідомлюючи, що заступник голови апеляційного суду був наділений рядом повноважень, природа та сукупність яких позиціонувала його, як керівника інституції і визначала важливе місце в ієрархічній структурі цієї інституції, реально сприймаючи можливість настання негативних наслідків щодо своїх прав і законних інтересів, ОСОБА_7 23.03.2015, виконуючі свій обов?язок громадянина додержуватися Конституції та законів України, повідомив про факт вимагання неправомірної вигоди у правоохоронні органи.

Повноваження такої посади, а також її можливості усвідомлювалися, як ОСОБА_7 так і ОСОБА_3

ОСОБА_3 під час розмови 01.04.2015 у своєму службовому кабінеті з ОСОБА_7 зменшила розмір неправомірної вигоди до 5000 доларів США.

У подальшому, 07.04.2015 приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, умисно з корисливих мотивів отримала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в обумовленому заздалегідь розмірі - 5000 доларів США (за офіційним курсом Національного банку України становило 117237,58 грн.), що більше ніж у сто разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та вважається неправомірною вигодою у значному розмірі.

Під час отримання грошей ОСОБА_3 зазначила, що в подальшому нею будуть вирішуватись у цивільній палаті питання, що стосуються розгляду цивільних справ, які знаходились у провадженні ОСОБА_7 , а також сприяти йому в отриманні посади судді безстроково.

Після цього працівниками Генеральної прокуратури України під час проведення обшуку 07.04.2015 у службовому кабінеті ОСОБА_3 виявлено та вилучено 5000 доларів США, які правоохоронними органами заздалегідь вручено ОСОБА_7 для передачі як неправомірну вигоду на користь ОСОБА_3 .

Крім того, ОСОБА_3 07.04.2015 приблизно о 17:00 годині після отримання неправомірної вигоди у сумі 5000 доларів США з вказаних вище обставин, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, використовуючи своє службове становище заступника голови апеляційного суду Чернівецької області, у своєму службовому кабінеті звернулася до ОСОБА_7 з проханням надати їй 500 доларів США (за офіційним курсом Національного банку України становило 117237,58 грн.) для вирішення нею питання залишення в силі колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Чернівецької області прийнятого ним рішення у цивільній справі№ 724/260/14ц. При цьому ОСОБА_3 зазначила, що нею будуть вжиті заходи щодо закриття провадження у цивільної справі № 724/260/14ц, а суддя не винесе окрему ухвалу за допущені ним порушення вимог законодавства при винесенні рішення. Для цього вона особисто, як один з керівників апеляційного суду, звернеться до судді ОСОБА_8 , на якого має вплив, з метою узгодити та проконтролювати вказане питання.

Ухвалою суду від 01.10.2021 призначено у вказаному кримінальному провадженні підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 19.04.2022 у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта відмовлено. Призначено кримінальне провадження до розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заявила клопотання, в якому вказала, що зазначена в обвинувальному акті подія злочину мала місце 07.04.2015 та з того часу минуло більше 10 років. Не визнаючи своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_3 бажає звернутися до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. А тому просить постановити ухвалу про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку зі закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно неї по обвинуваченню у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, закрити.

Обвинувачена ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_6 підтримали вказане клопотання та просили суд його задоволити.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які стосуються заявленого клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

З правового висновку, викладеного в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 192/3301/16-к, вбачається, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, остання подія якого мала місце - 07.04.2015.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, ст. 12 КК України викладено у новій редакції. Даною статтею КК України визначено класифікацію кримінальних правопорушень.

Таким чином, відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні закінчився десятирічний строк давності, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

З огляду на дослідженні судом матеріали кримінального провадження, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, що в тому числі підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості».

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Обвинуваченій судом роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою обставиною та роз`яснено суть обвинувачення, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, право на судове провадження в повному обсязі в загальному порядку, однак, ОСОБА_3 наполягала на закритті даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

У зв`язку з цим, суд вважає клопотання захисника обвинуваченої обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку зі закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Водночас суд звертає увагу, що у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 18.02.2025 у справі № 712/8174/23).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його визначення на даному етапі, відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Частиною 1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Відповідно правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 по справі №203/241/17 (провадження №51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З огляду на викладене процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-хімічної експертизи за висновком № 127/5 від 11.06.2015 необхідно віднести на рахунок держави.

Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, ст. 49 КК України, керуючись ст.ст. 284, 285-286, 288, 314, 372, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку зі закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 про обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, закрити.

Віднести за рахунок держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-хімічної експертизи за висновком № 127/5 від 11.06.2015, у розмірі 1841 (одна тисяча вісімсот сорок одна) гривня 52 копійки.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- грошові кошти у розмірі 5000 доларів США, які було вилучено в ході проведення обшуку у робочому кабінету ОСОБА_3 від 07.04.2015, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Офісу Генерального прокурора, - після вступу ухвали в законну силу повернути в фінансово-економічне управління Служби безпеки України;

- ватні тампони зі змивами та 2 гумові рукавички, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Офісу Генерального прокурора, - після вступу ухвали в законну силу знищити;

- документи «Апеляційна скарга на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 25.02.2014», DVD-R оптичний диск «Verbatim» № 2530 від 15.04.2015 із записом негласних (розшукових) слідчих дій, DVD+R оптичний диск «PHILIPS» № 2586 від 14.04.2015 із записом негласних (розшукових) слідчих дій, DVD+R оптичний диск «АСМЕ» з відеозаписом обшуку робочого кабінету підозрюваної ОСОБА_3 , які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, - після вступу ухвали в законну силу залишити у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: