Справа № 569/6320/25
УХВАЛА

18 квітня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000800 від 30.03.2025 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковник юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням яке погоджено прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 29.03.2025 о 22:55 зі служби "102" надійшло повідомлення ДСНС-Чуприна про те, що 29.03.2025 року близько 22:50 за адресою м. Рівне, вул. Буковинська-18 у дворі багатоповерхівки невідома особа здійснила підпал автомобіля «Volkswagen Touareg» чорного кольору на польський реєстрації д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні військовослужбовця ОСОБА_5 , який проходить службу у 169 резервному батальйоні В/Ч НОМЕР_2 .

Водночас, 31.03.2025 невстановлені особи мали намір підпалити транспортний засіб марки «MITSUBISHI L200» 2023 р.в., н.з. « НОМЕР_3 », який належить військовій частині НОМЕР_4 та використовується військовослужбовцем ЗСУ.

У ході досудового розслідування 31.03.2025 громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав пояснення щодо відомих обставин вчинення вказаного вище кримінального правопорушення, у ході яких також видав належний йому термінал мобільного зв`язку марки Redmi 10 ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 із сім картками НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , а також пляшку з полімерного матеріалу із наявною у ній рідиною, ймовірно горючою сумішшю.

Цього ж дня, вищевказані предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. В свою чергу, арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктом 3 частини другою цієї статті.

Беручи до уваги те, що вилучені в ході проведення вищевказаної слідчої дії речі та предмети являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема вказують на причетність конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на термінал мобільного зв`язку марки Redmi 10 ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 із сім картками НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , пляшку з полімерного матеріалу із наявною у ній рідиною, ймовірно горючою сумішшю, які були надані ОСОБА_6 , з метою забезпечення збереженості речових доказів.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_7