Справа № 192/551/25
Провадження № 1-в/192/217/25
Ухвала

Іменем України

15 липня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 про приведення покарання відповідно до вимог Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)»,

встановив:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, просить, посилаючись на ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, Закон України від 09.08.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», привести покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до чинного законодавства за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 13.12.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України та за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 за ч. 2 ст. 190 КК України.

Подання обґрунтовується тим, що у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» відбуває покарання ОСОБА_4 .

Був засуджений 13.12.2021 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, з покаранням, призначеним за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 05.08.2021, і до відбуття призначено 5 років 2 місяців позбавлення волі. За ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 05.08.2021 і до відбуття призначено 5 років 3 місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 13.01.2021.

Засуджений 09.02.2022 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст.190, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13.12.2021 остаточно призначено 5 років 3 місяці позбавлення волі. Строк покарання рахувати з 09.02.2022, зарахувавши відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 29.09.2021 по 08.02.2022 з розрахунку день за день. Вирок набрав законної сили 12.03.2022.

Засуджений 18.05.2022 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 остаточно до відбуття призначити 5 років 4 місяці позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 18.05.022, зарахувавши у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 29.09.2021 по 17.05.2022. Вирок набрав законної сили 20.06.2022. Початок строку: 18.05.2022, кінець строку: 29.01.2027.

Начальник установи виконання покарань просив розгляд подання здійснювати без участі представника адміністрації установи виконання покарань.

Засуджений подав заяву про розгляд подання державної установи без його участі.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, у якому просить звільнити від покарання засудженого ОСОБА_4 , призначеного вироком Криворізького районного суду за ч. 2 ст. 190 КК України.

Проводити розгляд клопотання прокурор просив без його участі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання потрібно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що 13 грудня 2021 року ОСОБА_4 був засуджений Центрально-Міським районний судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, з покаранням, призначеним за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.08.2021, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186, 75, 76 КК України до 5-ти років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки, призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. Призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.08.2021, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186, 75, 76 КК України, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Згідно з вироком ОСОБА_4 13 липня 2021 року вчинив крадіжку майна на суму 1610 грн, 15 липня 2021 року на суму 3100 грн, 22 серпня 2021 року на суму 22824,16 грн, 26 серпня 2021 року на суму 33817,87 грн.

09 лютого 2022 року ОСОБА_4 засуджений Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі, за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено до відбуття покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2021 у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, остаточно визначено до відбуття покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Згідно з вироком ОСОБА_4 09 вересня 2021 року заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство) на суму 416,67 грн.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2270 гривні, отже сума податкової пільги складає 1135 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 2270 грн (1135 грн х 2).

Тобто, вартість викраденого ОСОБА_4 майна 15 липня 2021 року на суму 3100 грн, 22 серпня 2021 року на суму 22824,16 грн, 26 серпня 2021 року на суму 33817,87 грн, була більшою 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Натомість, вартість майна, викраденого ОСОБА_4 13 липня 2021 року на суму 1610 грн та вартість майна, яким він 09 вересня 2021 року заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство) на суму 416,67 грн, була меншою, ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2021 року, вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2022 року засуджений за діяння, караність яких законом усунена, а саме за викрадення 13 липня 2021 року майна на суму 1610 грн та заволодіння 09 вересня 2021 року чужим майном шляхом обману (шахрайство) на суму 416,67 грн, то суд доходить висновку, що подання начальника установи виконання покарань потрібно задовольнити та звільнити засудженого від покарання, призначеного цими вироками за вказані кримінальні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2022 року за ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1