УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 від 06.06.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000935 від 09.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 387 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 від 06.06.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000935 від 09.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 387 КК України, в якій заявник просить скасувати вказану постанову слідчого.

Дана скарга обґрунтована тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000935 від 09.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 387 КК України.

В рамках даного провадження 03.06.2025 року ОСОБА_3 звернулася до ТУ ДБР в м. Києві із заявою про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №0000935 від 09.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 387 КК України від 09.12.2024 року.

20.06.2025 року ОСОБА_3 було отримана постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 від 06.06.2025 про відмову у визнанні потерпілою.

Однак, заявник ОСОБА_3 , вважає таке рішення слідчого немотивованим та незаконним, у зв`язку з чим, така постанова про відмову у визнанні її потерпілим підлягає скасуванню.

Заявниця ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити.

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 чи інша уповноважена особа у кримінальному провадженні №0000935 від 09.12.2024, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, на виклик у судове засідання не з`явився. Жодних клопотань, утому числі й про відкладення, на адресу суду не надходило.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується.

Ретельно дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Так, згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілої.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Як встановлено у ході судового розгляду скарги заявника ОСОБА_3 , Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000935 від 09.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 387 КК України.

В рамках даного провадження 03.06.2025 року ОСОБА_3 звернулася до ТУ ДБР в м. Києві із заявою про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №0000935 від 09.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 387 КК України від 09.12.2024 року

06.06.2025 Слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 була винесена постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000935 від 09.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 387 КК України

У свою чергу, вказана постанова від 06.06.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 , потерпілим у кримінальному провадженні №0000935 від 09.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 387 КК України, була отримана ОСОБА_3 лише 20.06.2025.

Так, слідчий у своїй постанові послався на те, що в кримінальному провадженні даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 завдано будь яку шкоду, на даний час не встановлено.

Проте, на переконання слідчого судді, такий висновок слідчого є передчасним і таким, що не підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000935 від 09.12.2024 року.

Цитування у постанові положень кримінального процесуального закону та кримінального закону не можна ототожнити з відомостями про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивами прийняття постанови, їх обґрунтуванням.

Слід зазначити, що ч. 5 ст. 55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина рішення слідчого, прокурора викладеного у формі постанови, повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, разом з тим, зі змісту постанови слідчого від 06.06.2025 не вбачається, які саме слідчі та процесуальні дії проведено органом досудового розслідування, за результатами яких слідчий дійшов висновку про наявність або відсутність підстав вважати що ОСОБА_3 завдану будь-яку шкоду кримінальним правопорушенням, за яким здійснюється кримінальне провадження №0000935 від 09.12.2024 року. В той же час слідчий при формулюванні мотивів прийнятого рішення обмежився лише викладом відомостей про рух провадження та зазначив про відсутність об`єктивних даних, які б свідчили про завдання ОСОБА_3 моральної та іншої шкоди, разом з тим не навів доводів на обґрунтування таких своїх висновків.

Враховуючи наведене, постанова слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 від 06.06.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000935 від 09.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 387 КК України, підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_3 - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 40, 55, 110, 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 від 06.06.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000935 від 09.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 387 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 30 червня 2025 року о 16 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1