Справа № 346/3838/25
Провадження № 1-кс/346/824/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 14 липня 2025 року за № 0000554, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відповідає вимогам ст.179, 184 КПК України.

Звернувшись із вказаним клопотанням слідча посилається на те, що ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, та ЗУ «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняла психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою вона спільно проживає, що призвело до психологічних та фізичних страждань останньої, а також погіршенні якості її життя.

Зазначає, що ОСОБА_4 07 лютого 2024 року, 06 червня 2024 року притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення фізичного та психологічного насильства відносно своєї дочки ОСОБА_7 та її було піддано адміністративному стягненню.

Однак, не зважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 , правильних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення та перевиховування не стала та вчинила умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин:

Так, 02.06.2025 року близько 20.10 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання із своєю малолітньою дочкою ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , на побутовому грунті розпочала з останньою словесний конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння їй психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілої, залякуванні та погрозі фізичною розправою, чим вчинила систематичне психологічне насильство над потерпілою, що призвело до психологічних страждань потерпілої, погіршення якості життя, втрати позитивних емоцій та негативних переживань.

Крім того, 13 липня 2025 року близько 11.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за вказаним місцем проживання, вкотре вчинила словесний конфлікт з своєю малолітньою дочкою ОСОБА_7 , в ході якого ОСОБА_4 ображала свою дочку нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілої, залякувала та нанесла кілька ударів рукою в область голови та тіла, а також кілька ударів пластмасовою дитячою іграшкою по голові та тілі потерпілої, заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді синців нижньої повіки лівого ока, правої виличної кістки, правого та лівого передпліч, садна тім`яної ділянки, правого плеча та лівої щоки, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, чим вчинила умисне систематичне психологічне та фізичне насильство над потерпілою, що призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілої, погіршення якості життя, втрати позитивних емоцій та негативних переживань.

28 липня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Причетність підозрюваної до вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, копії яких додані до матеріалів клопотання.

Підставою застосування запобіжного заходу підозрюваному слідчий зазначає наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України,

Слідча вважає, з чим погодився і прокурор, що суворість покарання за вчинення вказаних злочинів може спонукати ОСОБА_4 до дій, пов`язаних з ухиленням від притягнення до відповідальності, шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду, може вчинити дії пов`язані із незаконним впливом на потерпілу, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема не з`являтися на виклики, посилаючись на ніби-то форс мажорні чи поважні обставини, або симулюючи ту чи іншу хворобу, також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вже неодноразово притягувала до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно доньки, а також її визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого 126-1 КК України у вчинення протиправних дій відносно батька та визначено покарання.

Тому слідча просить обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із застосуванням обов`язків та обмежувальних заходів визначених ст. 194 ч. 5,6 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив, вказав, що немає підстав для направлення ОСОБА_4 для проходження лікування від наркотичної та алкогольної залежності.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала клопотання захисника та просить не обмежувати її у піклування з дитиною, оскільки це негативно впливає на психологічний стан дочки, яка бажає спілкуватися з нею.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч.ч.1,2 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається із матеріалів долучених до клопотання, ОСОБА_4 підозрюється в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілої та погіршення якості життя потерпілої особи, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Відповідно до ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Беручи до уваги подані органом розслідування докази, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000554 від 14 липня 2025 року про внесення відомостей вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України; протоколи прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02 червня, 13 липня 2025 року ОСОБА_8 про те, що її сестра ОСОБА_4 вчинила словесний конфлікт та побила племінницю ОСОБА_7 , чим спричинила тілесні ушкодження; копії постанов про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності з вчинення домашнього насильства відносно дочки ОСОБА_9 ; рапорти поліції про повідомлення на лінію «102» від ОСОБА_8 про вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 відносно неповнолітньої дочки; копію висновку експерта № 89 від 18 липня 2025 року про те, що у ОСОБА_10 виявлено легкі тілесні ушкодження у виді синців нижньої повіки лівого ока, правої виличної ділянки, правого лівого передпліччя, садна тім`яної ділянки, правого плеча та лівої щоки; протокол допиту ОСОБА_7 в якості потерпілої, де вона підтвердила що дійсно її матір погано поводиться з нею, застосовує фізичне насильство; характеристикою потерпілої з місця навчання, відповідно до якої остання систематично пропускає навчання через хворобу і без поважних причин; психологічною характеристикою психоемоційного стану потерпілої, відповідно доя кої остання систематично зазнає психологічного та фізичного насилля зі сторони своєї матері - ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та в доданих матеріалах та з того, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, інкримінованого їй стороною обвинувачення.

В інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька таких обмежувальних заходів.

Слідчий суддя вважає, що враховуючи вагомість доказів про підозру вчинення кримінального правопорушення, з метою забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам незаконного впливу на потерпілу та свідка, вчиненню інших кримінальних правопорушень, зважаючи, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, передбаченим ст.ст. 176, 179 КПК України, то подане клопотання слід визнати обґрунтованим, застосувати щодо підозрюваної найбільш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на неї обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а також встановити обмежувальні заходи у вигляді про які вказує слідча у клопотанні, що буде відповідача інтересам неповнолітньої потрпілої.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком шістдесят днів, до 27 вересня 2025 року включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному проваджені, чи до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Коломийського району Івано-Франківської області без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, а також Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області;

- повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, а також Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, може бути застосований більш тяжчий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.6 ст. 194 КПК України встановити ОСОБА_4 наступні обмежувальні заходи у вигляді:

- заборони перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_7 ;

- обмеження спілкування з ОСОБА_7 ;

- заборони наближатися на відстань 200 метрів до місця, де ОСОБА_7 може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із навчанням, лікуванням чи з інших причин;

- заборони листування, телефонних переговорів з ОСОБА_7 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

- направлення ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити підозрювану ОСОБА_4 під підпис з ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладених обов`язків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Повний текст ухвали складено 30 липня 2025 року о 16 год 10 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1