УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №1 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001607 від 28.08.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №1 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001607 від 28.08.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про час та дату судового розгляду, у судове засідання не прибув. Разом з тим, до початку судового засідання подав заяву, в якій просив клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001607 від 28.08.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

З огляду на викладене, враховуючи, що дізнавач ОСОБА_3 просив залишити клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001607 від 28.08.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, без розгляду, слідча суддя прийшла до висновку про те, що з урахуванням принципу змагальності сторін, положень, визначених у ст. 26 КПК України, дане клопотання слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 22, 26, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА :

Клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №1 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001607 від 28.08.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1