Справа № 932/5750/24
Провадження № 1-кс/932/1649/25
УХВАЛА

про скасування арешту майна

06 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпр ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду м. Дніпра клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002311 від 07.07.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002311 від 07.07.2024 року, в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду від 23.07.2024 року у справі №932/5750/24, провадження 1-кс/932/1874/24, кримінальне провадження №0002311, на автомобіль «Subaru», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_4 , у фактичному користуванні перебуває у ОСОБА_3 , який залишено на зберіганні на території МТТТ за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 105, шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0002311 від 07.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2023 року клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0002311 від 07.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задоволено та накладено арешт на транспортний засіб, який є речовим доказом у кримінальному провадженні №0002311 від 07.07.2024 року, а саме: автомобіль «Subaru Legacy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , власник ОСОБА_4 , який було вилучено в ході огляду місця ДТП, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

На даний час, а саме станом на момент подання клопотання, по вище вказаному кримінальному провадженню немає ніяких пояснень, щодо всебічного проведення досудового розслідування.

В судове засідання заявник не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Просив задовольнити клопотання та зняти арешт в частині користування.

Слідчий СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищенаведене, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у розгляді клопотання, згідно положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Так, згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2024 року було накладено арешт на транспортний засіб, який є речовим доказом у кримінальному провадженні №0002311 від 07.07.2024 року, а саме: автомобіль «Subaru Legacy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , власник ОСОБА_4 , у фактичному користуванні перебуває у ОСОБА_3 , який було вилучено в ході огляду місця ДТП, - встановивши заборону відчуження, розпорядження та користування.

Із ухвали слідчого судді від 23.07.2024 року вбачається, що 06.07.2024 року о 23:17 водій ОСОБА_6 1988 року народження, керуючи автомобілем «Subaru», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзду ОСОБА_7 в напрямку ж/м Тополь-3, поблизу е/о 36, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , 1984 року народження, який перетинав проїзну частину зліва на право за напрямком руху водія у невстановленому для цього місці.

Внаслідок даної пригоди пішохід отримав тілесні ушкодження, відповідно довідки: зчмт, сгм, тупа травма животу, закритий перелом обох кісток лівого передпліччя.

07 липня 2024 року слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області у ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди виявлено та вилучено: автомобіль «Subaru», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 - автомобіль «Subaru», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_4 , у фактичному користуванні перебуває у ОСОБА_3 .

07.07.2024 року слідчим винесено відповідну постанову про визнання речовим доказом вищевказані транспортні засоби та передачу їх на зберігання, «Subaru», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишено на зберігання на території МТТТ за адресою: м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, 105.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З наведених норм видно, що особа має право мирно володіти своїм майном, обмеження у цьому праві мають бути легітимними та відповідати закону. Однак приймаючи до уваги те, що слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 слідчому судді не надано жодних пояснень щодо подальшої необхідності забезпечення арешту майна, а отже існуючий арешт автомобіля необхідно скасувати частково.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання, та зважаючи на те, що правові підстави для накладення арешту на автомобіль відпали, і такий захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує потреб досудового розслідування, арешт накладений на автомобіль «Subaru Legacy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 власниця якого є ОСОБА_4 слід скасувати частково, в частині користування.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слід зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0002311 від 07.07.2024 року за ознаками ч.1 ст. 286 КК України після отримання копії ухвали негайно вжити заходи щодо її виконання та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 170, 174, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002311 від 07.07.2024 року задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2024 року на транспортний засіб, який є речовим доказом у кримінальному провадженні №0002311 від 07.07.2024 року, а саме: автомобіль «Subaru Legacy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , власник ОСОБА_4 , який було вилучено в ході огляду місця ДТП в частині заборони користування, в іншій частині ухвалу про арешт майна залишити без змін.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні 0002311 від 07.07.2024 року за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України після отримання копії ухвали негайно вжити заходи щодо її виконання та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Справа № 932/5750/24

Провадження № 1-кс/932/1649/25