Справа № 641/2743/25
Провадження № 1-кс/641/650/2025
УХВАЛА

про арешт майна

18 квітня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000110 від 17.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2025 до суду надійшло клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000110 від 17.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме; на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 видане на імя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі наказу МОУ від 21.11.2017 № 610 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_5 12.08.2024 та він код, які поміщено до паперового конверту, опечатано та засвідчено підписами учасників слідчої дії, що має значення для подальшого розслідування кримінального правопорушення в якості доказу.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.04.2025 до чергової частини відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що 16.04.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресю: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на своє ім`я з явними ознаками підробки.

17.04.2025 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 за попередньою правою кваліфікацією ч. 4 ст. 358 КК України.

16.04.2025 в період часу з 19:40 по 20:06 дізнавачем СД ОСОБА_6 , під безперервну відео фіксацію, в присутності двох понятих проведено огляд місця події у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого чоловік, який представився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав для огляду та вилучення тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі наказу МОУ від 21.11.2017 №610 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_5 12.08.2024 та він код, які поміщено до паперового конверту, опечатано, нанесено пояснювальний напис, засвідчено підписами учасників слідчої дії та вилучено. Власник майна: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 контактний телефон НОМЕР_2 . 17.04.2025 постановою дізнавача, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі наказу МОУ від 21.11.2017 №610 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_5 12.08.2024 та він код, які поміщено до паперового конверту визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000110 від 17.04.2025.

Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проведено 16.04.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі наказу МОУ від 21.11.2017 №610 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_5 12.08.2024 та він код, які поміщено до паперового конверту, опечатано, нанесено пояснювальний напис, засвідчено підписами учасників слідчої дії, який має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні та може бути використане в якості доказу, тому необхідно накласти арешт на вказане вилучене майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, якими прокурор обґрунтовує свою вимогу, встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що в провадженні сектора дізнання ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0000110, внесене до ЄРДР 17.04.2025за попередньою правою кваліфікацією ч. 4 ст. 358 КК України.

16.04.2025 в період часу з 19:40 по 20:06 дізнавачем СД ОСОБА_6 , під безперервну відео фіксацію, в присутності двох понятих проведено огляд місця події у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого чоловік, який представився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав для огляду та вилучення тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі наказу МОУ від 21.11.2017 № 610 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_5 12.08.2024 та він код, які поміщено до паперового конверту, опечатано, нанесено пояснювальний напис, засвідчено підписами учасників слідчої дії та вилучено.

Постановою дізнавача 17.04.2025 вказані речі та предмети визнано речовими доказами в данному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно вказане в клопотанні.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт речового доказу, з метою його збереження слідчий суддя не вбачає, адже під час судового розгляду докази оцінюються безпосередньо судом.

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та насамперед збереження речового доказу, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання в частині накладення арешту на майно та заборони щодо користування, відчуження чи розпорядження цим майном.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000110 від 17.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України - задовільнити.

Накласти арешт на вилучене майно, а саме на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі наказу МОУ від 21.11.2017 №610 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_5 12.08.2024 та він код, які поміщено до паперового конверту, опечатано та засвідчено підписами учасників слідчої дії.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 18.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_7