Провадження № 1-кп/161/1107/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 22 липня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001073 від 26.03.2025, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лучиці, Сокальського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», учасника бойових дій, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, маючи злочинний умисел, направлений на підроблення посвідчення водія, яке згідно Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, є документом, що підтверджує право на керування транспортним засобом та видається після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, передбаченому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складання теоретичного і практичного іспитів у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС, через соціальну мережу звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи та домовився з нею про виготовлення посвідчення водія за обумовленою ціною, надавши свої персональні дані необхідні для внесення відомостей у посвідчення водія, шляхом пересилання фотокопій особистих офіційних документів.

На виконання домовленості, невстановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, використовуючи невстановлений друкуючий пристрій, виготовила документ посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «A,В,С», серії НОМЕР_2 , виданого 01.02.2025 територіальним сервісним центром МВС № 8041, вказавши у ньому особу якій видано документ ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зазначено у посвідченні який не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів, та яке відправила ОСОБА_4 для подальшого використання як офіційного, тобто такого, що має усі необхідні реквізити та юридично значущий характер, пов`язаного з керуванням транспортними засобами.

Крім того, 25 березня 2025 року о 13:00 год ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Touran» з номерними знаками НОМЕР_3 , на трасі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, 101 км., що у с. Пуддубці Луцького району зупинений працівниками Департаменту патрульної поліції у Волинській області, за порушення Правил дорожнього руху.

В подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи про факт підроблення, на вимогу працівників поліції пред`явив останнім посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «А,В,С» серії НОМЕР_2 , видане 01.02.2025 територіальним сервісним центром МВС № 8041, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зазначено у посвідченні таким чином, використавши завідомо підроблений документ, який не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України та використання завідомо підробленого документа, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місцях та часу подій, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно через соціальну мережу звернувся до невідомої йому раніше особи та домовився з нею про виготовлення посвідчення водія за обумовленою ціною. Після того 25 березня 2025 року керуючи автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Touran» у с. Пуддубці Луцького району був зупинений працівниками Департаменту патрульної поліції у Волинській області, за порушення Правил дорожнього руху, яким пред`явив підроблене посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «А,В,С». У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.358 КК України, а також своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів та кримінального проступку, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та виключно позитивну характеристику на обвинуваченого.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України та роз`яснень п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може крім випадків засудження за корупційний злочин призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувачений раніше не судимий, інформації про негативну характеристику матеріали провадження не містять, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

На підставі викладеного, беручи до уваги обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи вид покарання, передбачений санкціями закону, за якими визнав ОСОБА_4 винуватим, зважаючи на відсутність обставин, які обтяжують покарання, врахувавши щире каяття ОСОБА_4 у скоєному, яке проявилося в його психічному ставленні до вчиненого та наданні критичної оцінки своїм діям, останній раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, одружений, є військовослужбовцем Збройних Сил України та учасником бойових дій, має постійне місце проживання та реєстрації, а також враховуючи наявність інших обставин, які пом`якшують покарання, а саме правдиві показання про обставини вчинених кримінального правопорушення, суд розцінює наведене в своїй сукупності, як обставини, які істотно знижують тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.358 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 3 статті 358 КК України у виді штрафу, а тому виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід обрати покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, у виді штрафу, із застосуванням положень ст.70 ч.1 КК України, що відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст. 50 КК України цілей покарання.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання:

- за ч.3 ст.358 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 ( вісім тисяч п`ятсот) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 ( вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речовий доказ - посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «А,В,С» серії НОМЕР_2 , видане 01.02.2025 територіальним сервісним центром МВС № 8041, на ім`я ОСОБА_4 знищити.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати за проведення судової технічної експертизи документів в сумі 2785 (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять) гривень 65 (шістдесят п`ять) копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1