Справа № 465/3440/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1223/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні №0000332 від 24 квітня 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

з участю підозрюваного ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2025 року за № 0000332.

Слідчий ВРЗЗС СВ Львівського РУП №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором, звернувся з клопотанням до слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2025 року таке клопотання задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 26 квітня 2025 року до 24 червня 2025 року, без використання електронних засобів контролю. Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії ухвали становить два місяці ОСОБА_7 , тобто до 24 червня 2025 року.У решті клопотання відмовлено. Роз`яснено ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Зобов`язано ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області відповідно до вимог ч. 4 ст.181КПК України негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якого застосований цілодобовий домашній арешт і повідомити про це слідчому. Виконання даної ухвали доручено слідчому слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 . У відповідності до вимог ч.5 ст.196 КПК України, копію ухвали вручено підозрюваному негайно після її проголошення.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, врахувавши, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, проживає разом із дружиною, має на утриманні малолітньою доньку, яка хворіє абсансною формою епілепсії та недоведеністю заявлених у клопотанні ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без можливості внесення застави.

В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України. Наголошує, що слідчий суддя не взяв до уваги той факт, що на розгляді Яворівського районного суду перебуває обвинувальний акт щодо підозрюваного ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, а отже в силу вимог п.3 ч.2 ст.183 КПК України до підозрюваного може застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стверджує, що заявлені у клопотанні слідчого ризики є обґрунтовані та доведені.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, думку захисника та підозрюваного, які заперечили апеляційні доводи, вважають оскаржувану ухвалу законною та вмотивованою, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст.177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваної ухвали слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

Так, частково задовольняючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обравши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя не врахував вимоги п.3 ч.2 ст. 183 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Як вірно встановлено слідчим суддею, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними, що містяться у рапорті оперативного чергового ОСОБА_10 від 24.04.2025; рапорті працівника УПП у Львівській області ДПП від 25.04.2025; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_11 від 25.04.2025; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_12 від 25.04.2025; протоколі затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 24.04.2025; висновках експертів; протоколі огляду інтернет сторінки від 25.04.2025; інших зібраних під час досудового розслідування доказах.

Разом з тим, при апеляційному розгляді встановлено, що на розгляді Яворівського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.332 КК України.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, і він же має статус обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України.

Отже, колегія суддів вважає, що у межах цього кримінального провадження на даному етапі досудового розслідування при апеляційному розгляді прокурор довів недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, обираючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, колегія суддів на підставі ч.1 п.4 ст.183 КПК України приходить до переконання не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_7 , який раніше не судимий, і зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу, дані про особу ОСОБА_7 , на які посилається сторона захисту, не зменшують або не усувають наявність ризиків в цьому кримінальному провадженні.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні №0000332 від 24 квітня 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України скасувати.

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Львівського РУП №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» строком на 60 днів, тобто до 06 липня 2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4