Справа № 953/3391/25
н/п 1-кс/953/2909/25
"15" квітня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
Згідно повідомлення 3 відділу ГВ КР УСБУ в Харківській області громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території Харківської області, спільно з іншими невстановленими на даний час особами, здійснює несанкціонований збір та поширення інформації про місця дислокації особового складу, маршрутів переміщення та місць розміщення військової техніки ЗСУ.
09.04.2025 на підставі ст.ст. 208, 615 КПК України у приміщенні УСБУ в Харківській області, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2, громадянина України ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, в ході чого, у присутності захисника, було проведено особистий обшук зазначеної особи, за результатом чого було виявлено та вилучено належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки "Redmi Note 10S", IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 .
10.04.2025 зазначений предмет визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
10.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.
Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказаний мобільний телефон у органу досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт з метою збереження речового доказу та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.
Слідчий ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, повідомлений належним чином, на адресу суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, та клопотання просив задовольнити.
Власник майна в судове засідання не доставлявся, повідомлений належним чином, від слідчого надійшла заява від власника майна про розгляд клопотання за його відсутності, та його захисника.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з наступних підстав.
09.04.2025 ОСОБА_4 затриманий на підставі ст.ст. 208, 615 КПК України, та здійснено обшук затриманої особи, в ході якого, згідно зазначеного протоколу, вилучено зазначено вище в клопотанні сторони обвинувачення майно.
10.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
В зв`язку з вищевикладеним, слідчим було підготовлено клопотання про арешт майна, яке 10.04.2025 направлено на адресу Київського р/с м. Харкова для подальшого розгляду, однак ухвалою слідчого судді від 10.04.2025 клопотання було повернуто прокурору, та встановлено строк в 72 год. для усунення недоліків, яка була отримана слідчим 11.04.2025 о 14.00 год. Після усунення недоліків слідчим повторно 14.04.2025 о 09:26 год. подано клопотання про арешт майна.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків не порушено.
Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Згідно абз. 2 ч. 7 ст. 223 КПК України, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Відповідно до ч. 5 ст. 236 КПК України, за рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно є речовим доказом та зберегло на собі сліди вчинення злочину, що не позбавляє в подальшому власника майна звернутись у порядку встановленому КПК України з клопотанням про скасування арешту на майно.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно підозрюваного - громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 09.04.2025 в ході проведення особистого обшуку підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки "Redmi Note 10S", IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Зобов`язати слідчого визначити місце зберігання арештованого майна відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя - ОСОБА_6