Справа № 738/1068/25
№ провадження 1-кс/738/216/2025
УХВАЛА

06 червня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, не маючого зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого неповнолітню дитину, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000102, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2025 року,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4
учасників судового розгляду:
прокурораОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_2
захисника ОСОБА_6
підозрюваногоОСОБА_3

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

06 червня 2025 року слідчий слідчого відділення відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчий здійснює досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000102 від 03 квітня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, у якому ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», з метою подальшого незаконного збуту наркотичних засобів, з корисливих мотивів, в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), який в подальшому до 07 травня 2025 року незаконно зберігав при собі з метою збуту.

07 травня 2025 року о 17 години 12 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись на території господарства АДРЕСА_1 , з метою збуту наркотичних засобів, з корисливих мотивів, умисно, незаконно збув за 200 (двісті) гривень ОСОБА_8 , який був залучений для проведення оперативної закупки в якості покупця, дві таблетки білого кольору в двох фрагментах офольгованого блістерного упакування, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-25/6562-НЗПРАП від 09 травня 2025 року містять в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса метадону (фенадону) в речовині становить 0,043г.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, метадон (фенадон) віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (таблиця ІІ, список №1).

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2000 року Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», з метою подальшого незаконного збуту наркотичних засобів, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який в подальшому до 04 червня 2025 року незаконно зберігав при собі з метою збуту.

04 червня 2025 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в будинку господарства АДРЕСА_1 , з метою збуту наркотичних засобів, з корисливих мотивів, повторно, умисно, незаконно збув за 200 (двісті) гривень ОСОБА_8 , який був залучений для проведення оперативної закупки в якості покупця, речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-25/7934-НЗПРАП від 05 червня 2025 року є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину, становить 1,106г.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, канабіс віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (таблиця ІІ, список №1).

04 червня 2025 року ОСОБА_3 о 19 годині 24 хвилини ОСОБА_3 затримано у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та 05 червня 2025 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 , 2 ст.307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість переховування від органів досудового розслідування слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, та розуміючи про реальний термін відбування покарання та невідворотність у майбутньому покарання за вчинений ним злочини, у разі доведення його вини, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду; ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків в кримінальному правопорушенні, на думку слідчого, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_3 без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, безперешкодно, шляхом залякування, переконання може здійснювати вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, а саме на ОСОБА_9 , яка є його співмешканкою, та на іншого свідка, якому він здійснював збут наркотичних засобів, у результаті чого останні зможуть змінити свої показання під час судового розгляду; ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_3 непрацюючий, неодружений, не має сталих соціальних зв`язків, не має постійного законного джерела доходу, перебуває на замісній підтримуючій терапії наркозалежних від опіоїдів, тому останній може продовжити вчиняти нові умисні злочини пов`язані з незаконним обігом наркотиків.

Запобіжний захід тримання під вартою є єдиним та безальтернативним запобіжним заходом, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у виді особистого зобов`язання не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки, останній може ухилитися від органів досудового розслідування і суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення; запобіжний захід у виді особистої поруки неможливо обрати, оскільки, не встановлено осіб, яких би орган досудового розслідування і суд розцінювали, як таких, що заслуговують на довіру, окрім того, жодна особа не звернулась до органів досудового розслідування, прокуратури із заявою щодо передачі їй підозрюваного ОСОБА_3 на поруки;

запобіжний захід у вигляді застави буде суперечити завданням та цілям кримінального процесуального законодавства та сторона захисту не звернулася до прокуратури чи органу досудового розслідування з бажанням внести за дану особу заставу; запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований, так як це не може бути запорукою того, що підозрюваний не продовжить вчиняти нові умисні злочини, впливати на свідків та спробувати переховуватися від слідства та суду.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та виконання завдань кримінального провадження, котрими є захист особи, суспільства та держави, враховуючи зухвалість, механізм та мотиви протиправної діяльності з боку підозрюваного, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Виклад позиції учасників кримінального провадження.

Прокурор, слідчий підтримали клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Захисник, підозрюваний заперечували щодо клопотання слідчого, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що підозрюваний не має намірів залишати місце проживання та переховуватися від органу досудового розслідування та суду, підозрюваний запевнив, що не буде спілкуватися зі своєю співмешканкою, яка є свідком у кримінальному провадженні, буде проживати окремо від неї у будинку покійного брата, а всі інші ризики, зазначені у клопотанні, нічим не підтверджені.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам статті 184 КПК України, погоджене з прокурором та підлягає розгляду слідчим суддею Менського районного суду Чернігівської області.

Відомості про кримінальне провадження за №0000102 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2025 року.

04 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

05 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Постановою прокурора від 05 червня 2025 року об`єднані матеріали досудового розслідування в одне провадження, якому присвоєно єдиний №0000102.

04 червня 2025 року на підставі пункту 2 частини 1 статті 208 КПК України слідчим затримано ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України.

05 червня 2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 307 КК України.

До клопотання на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1, 2 статті 307 КК України додано:

- протокол огляду речей від 07 травня 2025 року, відповідно до якого було оглянуто дві таблетки білого кольору в блістерній упаковці, яку добровільно видав ОСОБА_8 , які він придбав у ОСОБА_3 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 07 травня 2025 року, який показав, при яких обставинах він придбав наркотичний засіб у ОСОБА_3 ;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 07 травня 2025 року та від 05 червня 2025 року, які були присутні у якості понятих під час огляду речей та інших слідчих дій;

- висновок експерта № СЕ-19/125-25/6562-НЗПРАП від 09 травня 2025 року, згідно з яким надані на експертизу дві таблетки білого кольору в двох фрагментах офольгованого блістерного упакування містять в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса метадону (фенадону) становить 0,043г.;

- протокол огляду речей від 04 червня 2025 року, відповідно до якого було оглянуто суху, подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору, яку добровільно видав ОСОБА_8 , яку він придбав у ОСОБА_3 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 04 червня 2025 року, який показав, при яких обставинах він придбав наркотичний засіб у ОСОБА_3 ;

- протокол обшуку від 04 червня 2025 року господарства по АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено поліетиленовий пакет, з подрібненою речовиною, схожою на канабіс.

- висновок експерта № СЕ-19/125-25/7934-НЗПРАП від 05 червня 2025 рок, згідно з яким надана на дослідження речовина рослинного походження, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 1,106г.

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 05 червня 2025 року, яка підтвердила, що ОСОБА_12 , дійсно здійснює збут наркотичних засобів;

- протокол слідчого експерименту від 05 червня 2025 року за участі свідка ОСОБА_9 .

Мотиви, з яких слідчий суддя виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Згідно з вимогами статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями Глави 18 КПК України регламентовано порядок застосування запобіжних заходів, в томі числі і запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1, 2 статті 307 КК України, які відповідно до статті 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до восьми років та відповідно від шести до десяти років з конфіскацією майна.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Аналізуючи ризик переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та суду вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, необхідно зазначити наступне, що підозрюваний не має зареєстрованого місця проживання, власного житла, неодружений, має неповнолітню дитину, але ж з його слів вона не перебуває на його утриманні, не має постійного та законного джерела доходів для існування.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Наявні підстави вважати, що існують ризики незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_3 на свідків, зокрема на ОСОБА_9 , яка є його співмешканкою, та яка надала показання про вчинення ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а тому, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість шляхом погроз, вмовляння чи переконання впливати на неї з метою зміни нею показань, тим самим перешкоджати встановленню всіх обставин по справі, перешкоджати кримінальному провадженню, а тому перебування останнього в слідчому ізоляторі унеможливить їх спілкування.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_3 у разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Також наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, який обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_3 перебуває на замісній підтримуючій терапії наркозалежних від опіоїдів, що свідчить про те, що він може продовжити вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом наркотиків.

При цьому суд, оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним тяжких злочинів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими він підозрюється; його вік, ту обставину, що він не має зареєстрованого місця проживання та місця роботи, як і взагалі будь-яких інших законних доходів на даний час, необхідних для проживання, а тому є підстави вважати, що єдиним джерелом доходів для існування є вчинення кримінальних правопорушень, спрямованих на отримання грошей за реалізацію наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, відсутність сталих соціальних зв`язків за місцем проживання.

Сукупність вказаних обставин свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків та можливість застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Згідно з ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у відповідності до вимог пункту другого частини п`ятої статті 182 КПК України, тобто у розмірі 50 (п`ятдесят ) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400,00 грн, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб позбавити особу, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 176-178, 182-184, 193-194, 196-197, 205, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000102, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2025 року, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17 години 01 серпня 2025 року.

Дата закінчення строку дії ухвали 01 серпня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_3 розмір застави - 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400,00 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень, яка може бути внесена на депозитний рахунок: UA 0005960, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26295412, Банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення розміру застави негайно звільнити ОСОБА_3 з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки:

1) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора та/або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) утриматися від спілкування зі свідками.

5) здати на зберігання слідчому, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності).

Строк дії обов`язків визначити протягом двох місяців з часу звільнення ОСОБА_3 з-під варти у разі внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання обов`язків заставодавця, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому для використання коштів судового збору. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Контроль за виконанням покладених обов`язків покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді виконується негайно. Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу направити для виконання начальнику Відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській областi, Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Чернiгiвського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1