справа №176/2814/25
провадження №1-кс/176/491/25
УХВАЛА

Іменем України

29 серпня 2025 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води, в режимі відеоконференції, в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця Збройних Сил України, не одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2024 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання на іспитовий строк з випробуванням на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

в рамках кримінального провадження №0000358, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000358, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Дане клопотання мотивоване тим, що 16.07.2025 до чергової частини ВП № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 15.07.2025 року виявила відсутність належної їй банківської картки АБ "Укргазбанк", з якої невстановлена особа здійснила обготівкування грошових коштів, що мали місце об 21:22 в сумі 5 000 грн. та об 21:25 в сумі 1 000 грн., обготівкування мало місце в м. Жовті Води Дніпропетровської області.

За вказаним фактом СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 16.07.2025 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-ІХ, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ), Указом від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, Указом від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, Указом від 06.11.2023 № 735/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3430-ІХ, Указом від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3564- IX, Указом від 06.05.2024 № 271/2024, затвердженим Законом від 08.05.2024 №3684-IX, Указом від 23.07.2024 №469/2024, затвердженим Законом від 23.07.2024 №3891-ІХ, Указом №740/2024 від 28.10.2024, затвердженим Законом від 29.10.2024 №4024-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 235/2025 від 15.04.2025 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 09.05.2025 на 90 діб, який затверджено Законом України № 4356-ІХ від 16.04.2025.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходячи військову службу під час мобілізації з 12.03.2025 року на посаді солдата резерву 14 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , однак з 15.05.2025 року рахується таким, що самовільно залишив військову частину, будучи раніше судимим, останній раз 29.01.2024 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних фактичних обставин.

Так, ОСОБА_6 , підтримуючи дружні відносини з потерпілою ОСОБА_8 , неодноразово перебував з її дозволу у приміщенні квартири АДРЕСА_2 за присутності останньої.

15.07.2024 близько 20 год. 40 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на кухні квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 на підвіконні побачив банківську картку АБ «Укргазбанк», належну потерпілій ОСОБА_8 , знаючи, що на її рахунку можуть знаходитися грошові кошти, так як йому було відомо про щомісячні зарахування державної допомоги з приводу безвісти зниклого чоловіка потерпілої діючого військовослужбовця, враховуючи, що за його діями не спостерігає потерпіла ОСОБА_8 заволодів належною їй банківською карткою АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_2 , яка прив`язана до рахунку НОМЕР_3 .

Знаючи і усвідомлюючи, що на її рахунку можуть знаходитись грошові кошти, а також знаючи пін-код до неї, який раніше був добровільно розголошений потерпілою, у нього відразу виник корисливий умисел направлений на привласнення вищевказаної банківської картки з метою подальшої крадіжки грошових коштів, що знаходилися на її рахунку, які належали потерпілій ОСОБА_8 , шляхом здійснення операцій по зняттю грошових коштів з вказаної картки. Взявши вказану платіжну картку до рук ОСОБА_6 , отримав її в своє повне розпоряджання та усвідомлюючи настання суспільно-небезпечних наслідків, привласнив офіційний документ, який в подальшому дав змогу вчинити йому інший злочин.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року, підпунктів 7, 13, 14, 56, 63ч. 1 ст. 1, ч. 7 ст. 59 Закону України «Про платіжні послуги» від 30 червня 2021 року, Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року, платіжна картка є електронним платіжним засобом у вигляді пластикової чи іншого виду картки та є різновидом офіційних документів.

Один із видів доступу до банківських рахунків є платіжні картки, які є електронним платіжним засобом та емітованими в установленому законодавством порядку пластиковими чи іншого виду картками, що використовуються для ініціювання платіжних операцій з рахунків платників, відкритих у емітента як надавала платіжних послуг з обслуговування рахунку, в порядку, визначеному Законом України «Про платіжні послуги» від 30 червня 2021 року та нормативно-правовими актами Національного банку України.

Відповідно до примітки ст. 358 КК України Під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі само зайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Крім цього, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходячи військову службу під час мобілізації з 12.03.2025 року на посаді солдата резерву 14 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , однак з 15.05.2025 року рахується таким, що самовільно залишив військову частину, будучи раніше судимим, останній раз 29.01.2024 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних фактичних обставин.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Неодноразово безперервно продовжений, останній раз - Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 235/2025 від 15.04.2025 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 09.05.2025 на 90 діб, який затверджено Законом України № 4356-ІХ від 16.04.2025.

Діючи в умовах воєнного стану, попередньо викравши, з корисливих мотивів, банківську карту АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_2 , яка прив`язана до рахунку НОМЕР_3 та відповідно до виписки належить потерпілій ОСОБА_8 , на яку щомісячно здійснювалось зарахування грошової допомоги від держави за фактом безвісти зниклого чоловіка військовослужбовця, в розмірі 59 000 гривень, про яке було достеменно відомо ОСОБА_6 , розуміючи, що даною карткою можна користуватись, знаючи раніше повідомлений потерпілою пін-код від карти, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану - грошових коштів, що належать ОСОБА_8 .

Для цього, 15.07.2025 ОСОБА_6 , зустрівши раніше знайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період часу з 21 год. 20 хв. по 21 год. 25 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно в умовах воєнного стану, попросив ОСОБА_9 зняти грошові кошти з належної йому банківської картки в банкоматі з причини того, що ОСОБА_6 , начебто, не вміє користуватись банкоматом.

При цьому ОСОБА_6 надав ОСОБА_9 банківську картку АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_2 , належну потерпілій ОСОБА_8 , повідомив пін-код картки та суму, яку необхідно зняти.

Надалі ОСОБА_6 впевнившись, що за його діями та діями ОСОБА_9 ніхто не спостерігає та не бачить їх, будучи обізнаним про дію в Україні воєнного стану, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном, таємно, повторно без дозволу потерпілої, перебував в близькій відстані від ОСОБА_9 та контролював його дії.

Так, ОСОБА_9 15.07.2025 з банкомату АТ КБ «ПриватБанк», САЕ)1Т 0798 на вул. Героїв України, буд. 6 в м. Жовті Води, Кам`янського району Дніпропетровської області використовуючи банківську платіжну карту АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_2 рахунок ( НОМЕР_4 ), яка належить потерпілій ОСОБА_8 здійснив зняття готівки:

- о 21 год. 22 хв. у сумі 5000 грн.;

- о 21 год. 25 хв. у сумі 1000 грн., які віддав ОСОБА_6 .

Тим самим, ОСОБА_6 таємно викрав з рахунку ОСОБА_8 грошові кошти в загальній сумі 6 000 грн. 00 коп., якими розпорядився на власний розсуд, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Після вказаних дій ОСОБА_6 зазначену банківську картку, належну потерпілій ОСОБА_8 , викинув до невстановленого смітника в межах міста Жовті Води.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинив матеріальної шкоди ОСОБА_8 на загальну суму 6 000,00 гривень.

28.08.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 та кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України в рамках кримінального провадження № 0000358 від 16.07.2025.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.07.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 18.07.2025;

- протоколом огляду предмету добровільно наданого потерпілою ОСОБА_8 від 18.07.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.07.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.07.2025;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів АТ КБ «Приватбанк» від 05.08.2025;

- протоколом огляду предмету від 06.08.2025;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 від 06.08.2025;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 від 09.08.2025;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_8 від 09.08.2025;

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.08.2025;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 11.08.2025;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів АБ «Укргазбанк» від 14.08.2025;

- протоколом огляду предмету від 16.08.2025;

- відповіддю на запит з військової частини НОМЕР_1 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 28.08.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 28.08.2025;

- протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 від 28.08.2025;

- характеризуючим матеріалом на ОСОБА_6 .

Під час допиту в якості підозрюваного у вчинені вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 вину визнав в повній мірі та відтворив події в ході слідчого експерименту.

Також, встановлено, що ОСОБА_6 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, групу інвалідності йому не встановлено, за місцем мешкання характеризується посередньо, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2025 року, обіймав посаду солдата резерву 14 запасної роти, у військовому званні «солдат», відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 2672 від 09.06.2025 року є особою, яка самовільно залишила військову частину, не одружений, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має, опікуном не призначений, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, що відповідно до вимог ст. 12 КК України належить до тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють застосування запобіжного заходу.

Зокрема, на думку слідчого, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, у зв`язку з чим, під загрозою покарання, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини, він зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Також слідчий вказує на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки та ризик втечі для нього, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності може вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства.

Крім того, за переконанням слідчого існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення або продовження злочину, у якому він підозрюється. Зазначений ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 , розуміючи ступінь та вид можливого покарання вчинив тяжкий злочин, тому може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан підозрюваного ОСОБА_6 дозволяє йому перебувати в установах виконання покарань під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому слідчий вважає, що до підозрюваного ОСОБА_6 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, так як інші запобіжні заходи неспроможні запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, та забезпечити належну поведінку підозрюваного, а саме:

- застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити йому реалізації, оскільки, за місцем проживання та проходження служби не зарекомендував себе з позитивного боку, повагою серед мешканців міста не користується, в громаді міста відповідальне соціальне становище не займає;

- застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки неможливо, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням, до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру та клопочуть про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 , саме такого запобіжного заходу як особиста порука;

- застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів), оскільки у нього відсутні постійні джерела доходу та відсутні засоби для існування у разі обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

За переконанням слідчого єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вище викладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання за обставин викладених в ньому та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , заперечуючи проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В силу статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Із всього вище викладеного слідує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В судовому засіданні встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими письмовими доказами.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Другою складовою підставою застосування запобіжних заходів, зокрема, тримання під вартою, є наявність ризиків, що дозволяють обґрунтовано вважати, що особа може перешкоджати здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення та ін.

Виходячи із аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, у зв`язку з чим, під загрозою покарання, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини, останній може вчиняти дії щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також переховування від органів досудового розслідування або суду.

Крім того, оскільки ОСОБА_6 раніше, вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2024 року, притягався до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, будучи звільненим від відбування призначеного показання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки, наразі підозрюється у вчиненні нових кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, суд погоджується з наявністю ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення або продовження злочину, у якому він підозрюється.

Таким чином, слідчим загалом доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, слідчим належним чином не обґрунтований та не доведений.

Менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на даний час не здатні забезпечити виконання процесуальних обов`язків з боку підозрюваного.

За викладених обставин, вважаю за необхідне задовольнити клопотання слідчого, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 жовтня 2025 року включно.

Одночасно, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 182 та ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 173, 176-178, 182, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000358, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 жовтня 2025 року включно.

Встановити ОСОБА_6 розмір застави сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 копійок.

Сума застави має бути внесена за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0017442.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення зазначеного розміру застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

-не відвідувати будь-які розважальні заклади.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_12