Справа № 161/8019/25
Провадження № 1-кс/161/2494/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 29 квітня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення невідкладного обшуку ОСОБА_4 та обшуку житла, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , де фактично проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме 4 предмети зовні схожі на патрони калібром 5,45 мм; 1 предмет зовні схожий на патрон калібром 7,62х39 мм; 1 предмет зовні схожий на патрон калібром 7,62х54 мм; 2 предмети зовні схожі на патрони калібром 7,62х25 мм; 3 предмети зовні схожі на патрони, які поміщено у спец-пакет № PSP 1379021; змиви з поверхні вище вказаних предметів, ззовні схожі на патрони, в кількості 5 штук, які поміщено до паперового конверту NPU-3095466; мобільний телефон марки «Samsung A71» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 з паролем 1488hh88 у чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S23 Ultra» IMEI: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 у прозорому чохлі; мобільний телефон марки «Iphone 7» IMEI: НОМЕР_7 з сiм-картою НОМЕР_8 у чохлі зеленого кольору; мобільний телефон марки «Iphone 13» IMEI1: НОМЕР_9 , IMEI2: НОМЕР_10 , з сім-картою НОМЕР_11 у чохлі чорного кольору з паролем 112258, які поміщено у спец-пакет № PSP 1379020, позбавивши права на користування, відчуження та розпорядження вищевказаним майном до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001352 від 26.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України.

У ході проведення невідкладного обшуку від 26.04.2025 було виявлено та вилучено вищевказані речі, які, на думку слідчого, відповідають критеріям речових доказів, а тому слідчий, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

У судове засідання прокурор, слідчий, а також треті особи, щодо майна яких вирішується питання про арешт та їх представник, не з`явилися, хоча повідомлялись про місце та час розгляду клопотання, прокурор, слідчий та представник третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт подали суду заяви про проведення судового засідання за їх відсутності, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 172 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

На підставі вимог ч.3 ст.233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області 28.04.2025 було відмовлено в задоволенні клопотання, поданого в порядку ч.3 ст.233 КПК України, слідчим СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про проведення обшуку 26.04.2025 у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , де фактично проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи вищевикладене, отримані внаслідок проведення невідкладного обшуку 26.04.2025 у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , де фактично проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі вимог ч.3 ст.233 КПК України є недопустимим доказом, тому не підлягає арешту.

Керуючись ст.ст.170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у квартирі АДРЕСА_1 , відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя