27.05.2025 Єдиний унікальний № 371/1621/15-к
провадження № 1-кп/371/4/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Миронівка

ЄУН 371/1621/15-к

Провадження № 1-кп/371/4/25

Миронівський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000024, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження призначено на 14 годину 30 хвилин 27 травня 2025 року.

15 квітня 2025 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав клопотання про призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні.

26 травня 2025 року захисник повторно подав клопотання про призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні.

Клопотання мотивовано тим, що, на його думку, в наданих стороною обвинувачення доказах містяться факти підробки підпису заявника ОСОБА_6 та відповідно підміни частини протоколу застосування заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів) від 9 червня 2015 року, на якому відображені начебто вилучені з кабінету ОСОБА_4 грошові купюри.

Так, на аркуші 1 вказаного протоколу наявний підпис громадянки ОСОБА_6 . Даний підпис не є ідентичним іншим підписам, виконаним ОСОБА_6 в матеріалах даного кримінального провадження.

Підписи понятих на аркуші 33 тому 2 виконані чорнилами іншого кольору, ніж на попередніх аркушах протоколу, що ставить під сумнів підписання всіма учасниками протоколу та додатків. Перевірити ці факти іншим шляхом, ніж шляхом проведення експертизи, не можливо, оскільки допитати в суді понятих не виявилося за можливе.

Крім цього, в протоколі застосування заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів) від 18 червня 2015 року, відмінно від попереднього протоколу від 09 червня 2015 року, на всіх аркушах протоколу крім підпису ОСОБА_6 маються підписи двох понятих. Обидва протоколи складені консультантом-експертом (з оперативних питань) 4 відділу 2 управління Головного управління БКОЗ СБ України підполковником ОСОБА_7 .

В матеріалах кримінального провадження №757/29176/15-к, за клопотанням прокурора Київської області ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за підозрою ОСОБА_4 , яке було розглянуто 17 серпня 2015 року Печерським районним судом м. Києва (суддя ОСОБА_9 ), до клопотання були долучені додатки, серед яких протокол застосування заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів) від 9 червня 2015 року та копії купюр номіналом 200 грн. До клопотання було долучено лише 4 аркуші з фотокопією по 3 купюри на кожному. На даний час в суд сторона обвинувачення подала 5 аркушів з фотокопіями по 3 купюри. На аркуші з фотокопією 3 купюр номіналом по 200 грн (серія ТБ7426627, КЙ0103082, МБ1834242), який не долучався до клопотання, зазначені саме купюри, які 09 червня 2015 року, відповідно до даних протоколу застосування заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів) від 9 червня 2015 року, були вилучені з кабінету ОСОБА_4 . Саме на даному протоколі мається підпис ОСОБА_6 , щодо якого виникають підозри про підробку підпису останньої.

Для встановлення належності підпису на аркуші 1 протоколу застосування заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів) від 9 червня 2015 року ОСОБА_6 необхідні спеціальні знання.

Встановлення відповідності підпису ОСОБА_6 безпосередньо впливає на доведення чи спростування вини ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні. У разі встановлення, що зазначений підпис був виконаний не ОСОБА_6 , вбачається факт підробки документів (протоколу застосування заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів) від 9 червня 2015 року, протоколу обшуку в БВК №119 від 18 червня 2015 року та інших), на які сторона обвинувачення посилається як на доказ. Такі документи не можуть бути визнані судом допустимими доказами.

На адвокатський запит про отримання копій матеріалів справи №757/29176/15-к отримано відповідь Печерського районного суду м. Києва за вих. №04/4566/2024 про знищення матеріалів справи згідно акту №0087.

Враховуючи викладене, просив призначити почеркознавчу експертизу та поставити перед експертами наступні питання:

1. Чи є ідентичним підпис на аркуші 1 протоколу застосування заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів) від 9 червня 2015 року ОСОБА_6 з іншими її підписами в матеріалах цього кримінального провадження;

2. Підпис на аркуші 1 протоколу застосування заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів) від 9 червня 2015 року виконаний ОСОБА_6 чи іншою особою.

Проведення експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник підтримали клопотання.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, мотивуючи свою позицію тим, що клопотання не є обґрунтованим. Підстави для призначення почеркознавчої експертизи не встановлені в ході судового розгляду, мотиви клопотання є припущенням.

Суд, заслухавши позиції учасників судового провадження, дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з приписами частин першої та другої статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо, обєктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

У пункту 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (Заява № 61679/00) від 01 червня 2006 року зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

На підставі частини першої статті 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Частиною першою статті 242 КПК України визначено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для зясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для зясування питань права.

Отже, для призначення та проведення експертизи у кримінальному провадженні потрібна наявність як фактичних, так і юридичних підстав. Фактичною підставою для проведення експертизи є дані, що свідчать про необхідність отримання спеціальних знань для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з частиною другою статті 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Відповідно до частини першої статті 244 КПК України, сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для зясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших обєктивних причин.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відповідно до частини другої статті 332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Суд може призначити експертизу за клопотанням сторони захисту у випадках, коли для встановлення важливих обставин кримінального провадження потрібна експертиза, але сторона обвинувачення не залучила експерта або його висновок викликає сумнів. Також, сторона захисту може звернутися до суду з клопотанням про призначення експертизи, якщо вважає, що висновок експерта, залученого стороною обвинувачення, є неповним або неточним.

В розясненнях, викладених у пунктах 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернуто увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли зясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Таким чином судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

У статті 91 КПК України наведено перелік обставин, що відносяться до предмета доказування у кримінальному провадженні, як сукупності фактів і обставин об`єктивної дійсності, що мають матеріально-правове, цивільно-правове, кримінальне процесуальне значення і є необхідними і достатніми фактичними обставинами для вирішення кримінального провадження по суті.

Поряд з цим учасники судового провадження мають дотримуватись меж доказування, під якими слід розуміти доказування такого обсягу, який забезпечує достовірне встановлення обставин. При цьому необхідно враховувати кількісні і якісні характеристики доказів, аби вони підтверджували факти і обставини, вказані у статті 91 КПК. Звуження меж доказування може потягнути за собою порушення прав і законних інтересів особи, тоді як розширення меж доказування може негативно вплинути на оперативність розкриття кримінальних правопорушень, зайвого використання сил і засобів.

При доказуванні насамперед повинні бути встановлені обставини, які відносяться до події кримінального правопорушення.

Позитивне вирішення клопотань, заявлених сторонами кримінального провадження, у тому числі й щодо призначення судових експертиз, є правом, а не обовязком суду.

Сутність засади змагальності полягає у виконанні сторонами кримінального провадження дій, спрямованих на реалізацію наданих їм прав щодо участі у доказуванні та відстоювання своєї процесуальної позиції. Її зміст становить сукупність закріплених у законі процесуальних приписів, способів їх виконання, завдань та інтересів, що забезпечують змагальні засади у діяльності сторін кримінального провадження.

Мотиви клопотання сторони захисту про призначення судом експертизи в ході судового провадження у кримінальному провадженні зводяться до того, що сторона захисту має припущення щодо підроблення підпису ОСОБА_6 у складеному слідчим процесуальному документі у виді протоколу застосування заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів) від 9 червня 2015 року.

Судом установлено, що на стадії досудового розслідування стороною захисту не повідомлялось про припущення щодо підроблення підпису у складених слідчим протоколах, не заявлялись клопотання про призначення почеркознавчої чи іншої експертизи для усунення різного роду сумнівів щодо такого підроблення.

Суд зазначає, що на стадії досудового розслідування кримінального провадження, та на стадії судового провадження, сторона захисту відповідно до положень статей 42, 45, 46, 244 КПК України не була позбавлена можливості самостійно збирати та подавати до суду докази, на підтвердження своїх доводів чи позиції у кримінальному провадженні, в тому числі - можливості звернення до експертних установ з метою проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні за заявою сторони захисту.

Такі дії стороною захисту не вчинялися.

Також сторона захисту не зверталася із заявою про вчинене кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Саме в ході здійснення досудового розслідування у такому кримінальному провадженні могли бути встановлені обставини щодо підроблення офіційного документа (документів).

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суд дійшов висновку, що стороною захисту не наведені достатні обґрунтування наявності підстав для призначення та проведення почеркознавчої експертизи у цьому кримінальному провадженні.

На основі доводів сторони захисту та мотивів поданого клопотання судом не встановлено достатніх та розумних підстав, які свідчать про наявність виняткової та виключної необхідності призначення експертизи, оскільки у кримінальному провадженні не встановлені дійсні потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, а безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у звязку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 242, 332, 350, 369 -372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000024, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1