КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 12 травня 2025 року апеляційну скаргу прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000726 від 17.08.2024.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про арешт майна

Прокурор зазначає, що існує ризик перетворення або приховування речових доказів. Про вказане свідчить відчуження підозрюваним ОСОБА_9 належного йому майна.

Також, належність вказаних грошових коштів конкретній особі не є підтвердженим, однак існують підстави стверджувати про їх належність одному із підозрюваних у кримінальному провадженні, до яких може бути застосовано конфіскацію як міру покарання.

При цьому, законність походження грошових коштів, не встановлено, а учасники та співробітники ТОВ «УКРСУШКА ЛТД» підозрюються у пособництві державі-агресору за участю цього підприємства.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення захисників, які заперечили щодо її задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим правлінням СБ України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 17 серпня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000726, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , вирішили підтримати дії РФ щодо обходу обмежень, застосованих до неї іншими країнами.

Крім того, окремі співробітники ТОВ «УКРСУШКА ЛТД» (), адреса реєстрації: м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22, кв. 26) добровільно підготовили та передали матеріальні ресурси представнику держави-агресора.

Учасникам Товариства є ОСОБА_9 (директор) розмір частки в статутному капіталі якого становить 70% та ОСОБА_12 розмір частки в статутному капіталі якого становить 30 %. Головний бухгалтер ТОВ «УКРСУШКА ЛТД» є громадянка України ОСОБА_11

06 березня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2025 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатом обшуку, в коморі, яка розташована у кабінеті, який зокрема використовується ОСОБА_10 , його батьком та братом, виявлено сейф в якому виявлено та вилучено предмети, візуально схожі на грошові кошти.

Постановою старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_14 від 06 березня 2025 року вилучене під час обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

07 березня 2025 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року у задоволенні клопотання прокурора відмовлено, з тих підстав, що вилучене майно не відповідає ознакам, передбачених ст. 98 КПК України.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою збереження речових доказів. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в коморі, яка розташована у кабінеті, який зокрема використовується ОСОБА_10 , його батьком та братом, в якій виявлено сейф та в ньому вилучено предмети, візуально схожі на грошові кошти, відповідають критеріям ч. 1 ст. 170, ст. 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Окрім того, вказані грошові кошти постановою старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_14 від 06 березня 2025 року, обґрунтовано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні,що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні (а.с. 238-244, т. 1).

Прокурором доведено, що вилучені грошові кошти є речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та мають вагоме значення для досудового розслідування.

Також, у доповненнях до апеляційної скарги прокурором зазначено про те, що слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання, зокрема через те, що згідно протоколу обшуку вилучено предмети ззовні схожі на грошові кошти, а тому вважав такі предмети не грошовими коштами.

Разом із тим, прокурором до доповнень долучено протокол огляду від 25 квітня 2025 року під час якого встановлено. що об`єктом огляду є поліетиленовий пакет сірого кольору, з підписами учасників слідчої дії, в якому містяться грошові кошти, вилучені під час проведення обшуку у приміщенні, яке використовується ТОВ «УКРСУШКА ЛТД» за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н., смт. Обухівка, вул. Незламна (колишня назва Білякова), буд. 22-В (а.с. 104, т. 2).

Таким чином, доводи прокурора щодо незаконності ухвали є обґрунтованими, ухвала слідчого судді є такою, яка підлягає скасуванню, а тому висновки слідчого судді щодо відсутності наявності правових підстав для арешту майна не відповідають, як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

Посилання захисту на те, що вказані грошові кошти належать третій особі ОСОБА_15 , підлягають перевірці органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування, з урахуванням обставин кримінального провадження.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, знищення майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно, яке зазначено у клопотанні прокурора.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000726 від 17.08.2024, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ., а саме:

- Предмети, візуально схожі на грошові кошти номіналом 1000 гривень у кількості 202 шт., тобто 202 000, 00 гривень;

- Предмети, візуально схожі на грошові кошти номіналом 500 гривень у кількості 1466 шт., тобто 733 000, 00 гривень;

- Предмети, візуально схожі на грошові кошти номіналом 200 гривень у кількості 975 шт., тобто 195 000, 00 гривень;

- Предмети, візуально схожі на грошові кошти номіналом 100 гривень у кількості 608 шт., тобто 60 800, 00 гривень;

- Предмети, візуально схожі на грошові кошти номіналом 100 євро у кількості 5 шт., тобто 500, 00 євро;

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 761/10028/25 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_19

Провадження № 11сс/824/3264/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК України