ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/229/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0009755, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

Захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_7 подано клопотання, підтримане обвинуваченим, про зміну запобіжного заходу, а саме зменшення розміру застави до 242240 грн. (80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). При цьому захисник зазначив, що в ухвалі суду, якою було визначено розмір застави, не обґрунтовано виняткову необхідність виходу за межі максимального розміру - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) і в подальшому судом не наведено оцінки тому, чому розмір у 500 прожиткових мінімумів є пропорційним фактичним обставинам.

Також просив врахувати, що ОСОБА_8 з 20 травня 2025 року офіційно встановлено другу групу інвалідності, що підтверджує хронічний, незворотний і тяжкий стан здоров`я, що має значення при перегляді запобіжного заходу.

Внаслідок інсульту у 2023 році ОСОБА_8 втратив здатність розмовляти, має значне зниження розумової діяльності, що підтверджено епікризами та іншими медичними документами. Такі обставини знижують процесуальні ризики. З 2023 року обвинувачений перебуває майже безперервно на амбулаторному та стаціонарному лікуваннях. Це об`єктивно унеможливлює переховування чи будь-який вплив на процес. Єдиним доходом є пенсія, всі заощадження родини вичерпані на лікування. Утримання застави у високому розмірі позбавляє обвинуваченого доступу до базової медичної допомоги. Дружина обвинуваченого хворіє на важку форму церозу печінки.

При цьому всі зазначені обставини з`явилися вже після ухвали суду від 13.02.2024, тому відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, підлягають обов`язковому врахуванню при перегляді міри запобіжного заходу.

Також вказував на відсутність активної ролі ОСОБА_8 в інкримінованих злочинах. Крім того, з моменту початку повномасштабного вторгнення російської федерації 24 лютого 2022 року ОСОБА_8 не скористався можливістю залишити територію України, хоча, як особа, що досягла 60-річного віку, мав на це законне право. Більше того, він евакуював родину до Польщі, а сам повернувся до свого місця постійного проживання залишився в селі Ставище Житомирської області.

Ці обставини свідчать про міцні соціальні зв`язки, законослухняність та відсутність намірів ухилятися від правосуддя, навіть у ситуації прямої загрози життю.

Наведені обставини, на думку захисту, істотно зменшили наявні раніше ризики.

З огляду на викладене просив зменшити розмір застави до 242 240 грн., повернувши сплачені 57750 грн. ОСОБА_9 та 581 010 грн. ОСОБА_10 .

Прокурор, думку якого підтримав представник потерпілого, категорично заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, зазначивши, що під час застосування розміру застави, який наявний на даний час було доведено винятковість випадку (кількість та характер обвинувачень, наявність групової злочинної змови; спричинення шкоди як фізичної, так і матеріальної; заявлений цивільний позов на 5 000 000 грн).

Встановлений у 2018 році розмір застави - 881 000 грн - повністю узгоджується з вимогами КПК та забезпечує баланс між правом обвинуваченого на свободу та публічним інтересом (ст. 5 КПК України, рішення ЄСПЛ Panchenko v. Russia, Belevitskiy v. Russia); є пропорційним тяжкості діяння та цивільно-правовим претензіям потерпілого; вже був внесений добровільно (без скарг на непосильність) і використовується як гарантія добросовісної процесуальної поведінки. Вказала, що обвинувачений перереєстрував майно на родичів під час розслідування, що свідчить про свідомі дії, спрямовані на уникнення наслідків у справі. У кримінальному провадженні заявлено цивільний позов на суму 5 000 000 грн., отже існує ризик ухилення від майнової відповідальності (знищення або відчуження майна). Звертала увагу суду на те, що доводи сторони захисту про стан здоров`я обвинуваченого (інвалідність, втрата мовлення, лікування) не супроводжуються судово-медичною експертизою, яка б свідчила про повну недієздатність або неможливість впливу на процес; обвинувачений змінив кількох захисників, послуги яких оплачуються; обвинувачений має можливість фінансувати юридичну допомогу; майно було переписано на близьких родичів, що є ознакою збереження контролю над активами; застава була внесена добровільно у 2018 році, тими ж особами, які зараз заявляють про фінансову скруту. Наголошувала, що зменшення застави до 242 240 грн. знівелює баланс між публічним інтересом та правами особи. Поточна застава у 881 000 грн, яка становить 500 ПМПО, є законною, пропорційною та виправданою обсягом цивільного позову, тяжкістю злочину та роллю обвинуваченого.

Звертала увагу, що саме за клопотанням сторони захисту розгляд справи розпочато спочатку, при цьому обвинувачений сам не є заставодавцем.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

В ході досудового розслідування ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави, і в ході судового розгляду строк тримання під вартою було продовжено.

При цьому суд прийшов до висновку, що матеріали провадженні містять дані, які доводять існування ризиків, зокрема ризик переховування від суду, а також врахував те, що на цей час не допитані потерпілий та свідки, що свідчить про те, що існує ризик незаконного впливу на останніх.

У зв`язку з внесенням застави ОСОБА_8 був звільнений з-під варти.

Не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винності обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, в даному конкретному випадку суд вважає підозру відносно ОСОБА_8 у вчиненні злочинів небезпідставною, оскільки кримінальне провадження направлено до суду з обвинувальним актом. При цьому обґрунтованість обвинувачення перевірятиметься судом, який здійснює судовий розгляд, шляхом оцінки наданих сторонами кримінального провадження та потерпілим доказів при прийнятті відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства. Також, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Суд погоджується з твердженням сторони захисту про те, що з плином часу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дещо знижуються, проте, на думку суду, наведені ризики переховування від суду, а також впливу на потерпілого та свідків, продовжують існувати, є реальними, і тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним у справі ризикам з урахуванням обставин справи та даних щодо особи обвинуваченого, а також забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Таким чином, суд приходить до висновку, що докази, які би свідчили про те, що на даний час змінилися обставини, які були підставами для застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді застави у раніше встановленому розмірі або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені судом раніше, стороною захисту не надані.

Перевіривши обґрунтованість підстав для застосування запобіжного заходу, виконуючи функцію суворого судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд прийшов до висновку, що за наведених обставин підстав для задоволення клопотання сторони захисту - немає.

Також суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянням, які інкримінуються ОСОБА_8 , кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а встановлені ризики на даний час є дійсними та триваючими, і вони виключають можливість зменшення розміру застави.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_8 судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено. Також, відомостей про те, що заставодавці внесли заставу не за власним волевиявленням, або що останні не розуміли наслідків такого внесення визначеної суми грошей - немає.

Щодо посилання сторони захисту на належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 з часу набуття ним процесуального статусу у справі, як на підставу для твердження про відсутність ризику переховування, та, як наслідок, можливості зменшення розміру застави, колегія суддів зазначає наступне.

Застава є запобіжним заходом, тобто заходом процесуального примусу, метою якого є запобігання ризикам, встановленим судом під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у випадку порушення підозрюваним/ обвинуваченим покладених на нього обов`язків при застосуванні запобіжного заходу, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Таким чином, застава у визначеному розмірі фактично забезпечує виконання особою покладених на неї процесуальних обов`язків та є засобом запобігання перешкоджанню підозрюваним/ обвинуваченим кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на вказане, на переконання суду, відсутність з боку обвинуваченого будь-яких порушень чи створення перешкод для кримінального провадження, в тому числі не вчинення ним дій, направлених на переховування від суду, не є беззаперечним твердженням відсутності ризику переховування. На переконання колегії суддів, відсутність будь-яких порушень свідчить саме про те, що застосований запобіжний захід є дієвим, та таким, що в достатній мірі забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість підстав для застосування запобіжного заходу, виконуючи функцію суворого судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд прийшов до висновку, що за наведених обставин підстав для задоволення клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який немає, оскільки наведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що ні більш м`які запобіжні заходи, ні тим більше відсутність запобіжного заходу, не зможуть запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також суд погоджується з твердженням сторони обвинувачення про те, що посилання захисту на те, ОСОБА_8 має зниження розумової діяльності, не підтверджено відповідним експертним дослідженням.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_8 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді