Справа № 464/2962/25
пр.№ 1-кс/464/544/25
УХВАЛА

02 травня 2025 року слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, розлученого, має неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не одноразово судимого, востаннє: вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2016 року за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, покарання відбув, -

в с т а н о в и в:

слідчий СВ відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_10 , про застосування до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із без визначенням розміру застави. Покликається на те, що останньому 02 травня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, зокрема, ОСОБА_11 підозрюється в тому, що він 01 травня 2025 року близько 16 год. 40 хв., перебуваючи по вул.Зелена, 147 у м.Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, що зазнала нападу, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, маючи при собі предмет ззовні схожий на пістолет, який ОСОБА_11 використав як знаряддя вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_12 та витягнув предмет ззовні схожий на пістолет із своєї наплічної сумки, приставивши його до неповнолітнього потерпілого та пред`явивши йому вимогу віддати грошові кошти, які знаходяться в останнього. Потерпілий ОСОБА_12 , остерігаючись за своє життя та здоров`я, сприйнявши погрози за реальні, віддав ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 1400 грн. Заволодівши вищевказаними коштами, ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_11 завдав ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 1400 грн. Враховуючи особу підозрюваного та обставини вчинення ним злочинних дій, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належну поведінку.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила таке задоволити з мотивів викладених у клопотанні.

Підозрюваний та захисник проти клопотання заперечили, захисник просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, покликаючись на те, що ОСОБА_11 є учасником бойових дій, постійно проживає за зареєстрованим місцем проживання, з батьками, які є особами з інвалідністю.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується особа.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від слідчого судді більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово зазначав («Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року), що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Тримання особи під вартою, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілі якого і є тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що відділом поліції №2 ЛРУП №2 ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 01 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000368, в якому ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, - нападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому в умовах воєнного стану.

При розгляді даного клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному. Так, обґрунтованість підозри висунутої ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення ч.4 ст.187 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події, речовими доказами, які вилучені під час огляду місця події, показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 , протоколами допитів свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколом затримання ОСОБА_11 , речовими доказами які вилучені під час особистого обшуку у ОСОБА_11 , протоколами слідчого експерименту за участі свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми Кримінального процесуального кодексу України, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_11 , слідчий суддя враховує: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у особливо тяжкому злочині (ст.12 КК України), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, його вік, стан здоров`я, сімейний (розлучений) та майновий стан (відсутнє постійне офіційне місце роботи), неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні немає (оскільки належні докази про протилежне суду не надані), особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, що дає підстави для висновку про наявність ризиків того, що він перебуваючи на волі може вчиняти нові кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а відтак, до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Згідно ч.4 ст.183 КПК України однією із підстав не визначення розміру застави є обвинувачення у вчиненні злочину із застосування фізичного насильства чи погрози його застосування.

З огляду на те, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із погрозою застосування насильства, суд вважає за необхідне не визначати ОСОБА_11 розмір застави.

Застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, за даних обставин вважаю недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застиви.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу 60 днів з моменту затримання, тобто, до 29 червня 2025 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення їй ухвали.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_17