Справа № 991/3153/25
Провадження 1-кс/991/3151/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вищевказана скарга ОСОБА_2 , обґрунтована тим, що у провадженні детективів Національного антикорупційного бюро України знаходиться кримінальне провадження №0000574 від 07.12.2021 за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України. 05.04.2025 ОСОБА_2 направив детективу Національного антикорупційного Бюро України ОСОБА_3 на електронні поштові скриньки: та povidomlennia та ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , - клопотання про проведення додаткових слідчих дій, в якому просив: 1) внести відомості про вчинені кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) за фактом вчинення детективом НАБУ ОСОБА_4 злочинів, передбачених ст. 364, ст. 15 ч. 2 ст. 191 КК України; 2) розпочати за вказаними фактами досудове розслідування та провести невідкладні слідчі дії, попередивши розтрату коштів та матеріальні збитки бюджету. Проте, станом на 10.04.2025 детектив не надав відповідь на клопотання від 05.04.2025, хоча відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив: 1). винести ухвалу суду, якою надати вказівку виконати наступні слідчі дії: Внести відомості про вчинені кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) за фактом вчинення детективом НАБУ ОСОБА_4 злочинів, передбачених ст. 364, ст. 15 ч. 2 ст. 191 КК України; розпочати за вказаними фактами досудове розслідування та провести невідкладні слідчі дії, попередивши розтрату коштів та матеріальні збитки бюджету; 2). розгляд скарги проводити без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф № 1, ст.ст.303-308 цього Кодексу.

Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою, не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

Як встановлено зі змісту скарги, заявник зазначає, що є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000574 від 07.12.2021, досудове розслідування у якому здійснюється Національним антикорупційним бюро України. За доводами заявника, він 05.04.2025 направив на електронну пошту детективу Національного антикорупційного Бюро України ОСОБА_3 клопотання про проведення додаткових слідчих дій в порядку ст. 220 КПК України. Однак, станом на 10.04.2025 детектив не надав відповіді на клопотання від 05.04.2025. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив: винести ухвалу суду, якою надати вказівку внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення детективом НАБУ ОСОБА_4 злочинів, передбачених ст. 364, ст. 15 ч. 2 ст. 191 КК України, розпочати за вказаними фактами досудове розслідування та провести невідкладні слідчі дії, попередивши розтрату коштів та матеріальні збитки бюджету.

До скарги ОСОБА_2 додав копію Заяви про злочини, вчинені детективами НАБУ від 05.04.2025. Натомість, копії клопотання про проведення додаткових слідчих дій від 05.04.2025, заявником до скарги не додано.

Таким чином, зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів є незрозумілим - чи оскаржує заявник бездіяльність детектива, яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України про проведення додаткових слідчих дій в межах кримінального провадження №0000574 від 07.12.2021, чи бездіяльність детектива, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення після отримання заяви про кримінальне правопорушення, на підставі ст. 214 КПК України.

Слід додати, що зазначення у документі його назви не створює у слідчого судді обов`язку домислювати за заявника суть порушеного питання, адже це буде становити порушення засади змагальності, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими кримінальним процесуальним законом (ч. 1 ст. 22 КПК України).

Засада диспозитивності, серед іншого, передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України (ч.2 ст. 26 КПК України).

Окрім наведеного, заявником не надано доказів, що він належить до кола суб`єктів, які мають право звертатися із клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій до прокурора/слідчого, в порядку ст. 220 КПК України, що відповідно зобов`язує прокурора/слідчого здійснювати відповідне реагування на таке клопотання.

Заявник у своїй скарзі зазначає, що він є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000574 від 07.12.2021.

Проте, жодних доказів на підтвердження наявності в нього такого статусу у кримінальному провадженні №0000574 від 07.12.2021 заявником не надано. Так само відсутні докази, що дійсно досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000574 від 07.12.2021 здійснюється детективами НАБУ, оскільки витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000574 від 07.12.2021 заявником до скарги не додано. Тож, такі доводи є непідтвердженими.

Поряд з цим, заявник не додав до скарги доказів на підтвердження направлення клопотання (чи заяви про вчинення злочинів) від 05.04.2025 до Національного антикорупційного бюро України та, відповідно, його отримання адресатом.

У статті 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Наведені обставини унеможливлюють розгляд порушених заявником питань у скарзі, з огляду на неузгодженість зазначених заявником відомостей та доданих на їх підтвердження матеріалів.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України).

Підсумовуючи викладене, слідчим суддею наразі не встановлено бездіяльності детективів, яка може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України.

Наведене відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, який в рішенні від 08.01.2008 щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» вказав, що «право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги».

Аналогічна позиція викладена в ухвалі колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, у справі № 991/2739/20, провадження №11-сс/991/359/20.

За вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З цих підстав, враховуючи ту обставину, що заявником оскаржується бездіяльність детективів, яка не підлягає оскарженню, то в такому разі належить відмовити у відкритті провадження за його скаргою.

Керуючись ст. ст. 3,7, 214, 220, 303, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1