Справа № 304/1346/25 Провадження № 1-кп/304/234/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Перечин кримінальне провадження відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працюючого, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, м.т. НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 03.04.2025, близько о 13 годині 30 хвилин, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою с.Т.Пасіка, вул.Воєводино, поблизу електричного стовпа № 106 на узбіччі дороги, умисно, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб і переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав металеву драбину марки «Krause», що належить ТОВ «Проф-інет», чим спричинив вказаному товариству матеріальну шкоду на суму 8 080,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В підготовчому судовому засіданні прокурором надано угоду про визнання винуватості, укладену 21.07.2025 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , на підставі ст.ст.468-470, 472 КПК України.

Згідно з даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України та обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі та застосування до останнього положень ст.75 КК України, щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням, шляхом встановлення ОСОБА_5 іспитового строку та покладення на нього відповідних обов`язків.

Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 та прокурору відомі та зрозумілі.

Відповідно до положень ст.ст.468,469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно вимог ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені винуватості

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст.474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій ОСОБА_5 вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до народної кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди були дотримані всі вимоги і положення КПК та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 просить укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Також обвинувачений ОСОБА_5 стверджує, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473, ст.474 КПК України, які йому відомі та зрозумілі. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що угода про визнання винуватості, яка укладена ним з прокурором, є добровільною, підписана ним без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Стверджує, що в обвинувальному акті правильно викладені обставини справи. У вчиненому щиро розкаюється та запевнив, що належні висновки для себе зробив. Представник потерпілого ТОВ «Проф-інет» ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження судом укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості та не має заперечень проти призначення узгодженої в угоді міри покарання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі та застосування до останнього положень ст.ст.75,76 КК України, щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням. Також представник потерпілого зазначає, що завдана ТОВ «Проф-інет» матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна, та матеріальних, моральних претензій до ОСОБА_5 потерпілий не має.

Захисник адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та її підзахисним ОСОБА_5 .

Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21.07.2025 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором з підстав, передбачених ст.ст.468, 469 КПК України.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, приймаючи до уваги заслухані в підготовчому судовому засіданні доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання даної угоди, - судом не встановлено, угода не суперечить інтересам прокурора та обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинувачений та прокурор цілком розуміють зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст.394,473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого обвинувачений ОСОБА_5 визнає себе винуватим, положення ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України. Також судом встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений та прокурор погоджуються з призначенням судом узгодженого покарання.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами угоди міри покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає такі як повне визнання вини, щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено. Крім того, ОСОБА_5 на теперішній час ніде офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, статусу безробітного немає, регулярного доходу та постійного джерела прибутку не має, міцних соціальних зв`язків не має: ОСОБА_5 не одружений, утриманців не має, проте має місце реєстрації та постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, компрометуючих матеріалів за місцем проживання відносно ОСОБА_5 немає, скарг від сусідів і односельчан до виконкому сільської ради не надходило, активної громадської позиції не проявляє, на обліку у нарколога, психіатра ОСОБА_5 не перебуває, особою з інвалідністю він не являється.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим ТОВ «Проф-інет» не заявлено.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.124, ст.126 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням у даному кримінальному провадженні експертів для проведення судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/107-25/5115-Д від 10.04.2025 року в розмірі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одну) гривню 80 копійок, та процесуальні витрати, понесені на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-25/5166-ТВ від 10.04.2025 року в розмірі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 копійок.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, а саме: металеву драбину марки «Krause», яку передано на відповідальне зберігання директору ТОВ «Проф-інет» ОСОБА_4 , згідно розписки від 17.04.2025 року, суд вважає за необхідне залишити за належністю Товариству з обмеженою відповідальністю «Проф-інет»; три сліди папілярних ліній рук, які упаковано в паперовий конверт з надписом «Національна поліція України» та знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000074 від 04.04.2025 року, суд вважає необхідним залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 10.06.2025 року відносно ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання, сплив 18.06.2025. Під час підготовчого провадження клопотань про зміну раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу стороною обвинувачення не заявлялося та, відповідно, судом не вирішувалося.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.100, 373, 374, 468, 469, 472-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 липня 2025 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ у даному кримінальному провадженні металеву трьохсекційну драбину марки «Krause», що належить ТОВ «Проф-інет», яку передано на відповідальне зберігання директору ТОВ «Проф-інет» ОСОБА_4 , згідно розписки від 17.04.2025 року залишити Товариству з обмеженою відповідальністю «Проф-інет» за належністю.

Речовий доказ у даному кримінальному провадженні три сліди папілярних ліній рук, які упаковано в паперовий конверт з надписом «Національна поліція України», які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000074 від04.04.2025 року - залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням у даному кримінальному провадженні експертів для проведення судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/107-25/5115-Д від 10.04.2025 року в розмірі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одну) гривню 80 копійок, витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-25/5166-ТВ від 10.04.2025 року в розмірі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 копійок, а всього стягнути 3581 (три тисячі п`ятсот вісімдесят одну) гривню 55 копійок.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя

Перечинського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_8