Провадження №1-кс/592/4911/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 від 16.06.2025 р. про закриття кримінального провадження № 0000212 від 26.02.2025 р.,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до слідчого судді з вказаною скаргою, яку мотивує тим, що 16.06.2025 р. заступником керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000212 від 26.02.2025 р., якою було закрито вказане кримінальне провадження. Вважає вказану постанову незаконною, передчасною, з порушенням вимог чинного процесуального законодавства України, досудове розслідування було проведено не об`єктивно, не повно, не всебічно, що тому вказана постанова підлягає скасуванню.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила задовольнити.

Заступник керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадженні - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебувало кримінальне провадження № 0000212 від 26.02.2025 р. за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

16.06.2025 р. заступником керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000212 від 26.02.2025 р., якою було закрито вказане кримінальне провадження, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На виконання ст. ст. 91, 93, 94 КПК України слідчим досліджувалися обставини кримінального провадження, в процесі доказування збиралися та перевірялися докази, а також їм надавалася юридична оцінка з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, проводилися слідчі (розшукові) дії, а отримані докази внаслідок проведення слідчих та процесуальних дій, за його внутрішнім переконанням, яке ґрунтувалося на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, були оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення у вигляді постанови.

Згідно вимог ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яка може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 5 ч. 1 ст. 284 КПК України в разі, якщо помер підозрюваний, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 9, 284 КПК України).

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження прокурором в повній мірі були дотримані вищенаведені вимоги кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що під час досудового розслідування в повній мірі перевірені доводи заявника вказані нею у скарзі.

Тобто, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України прокурором в повному обсязі зібрано, перевірено та оцінено докази з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а тому оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена обґрунтовано та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 303, 305 - 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову заступника керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 від 16.06.2025 р. про закриття кримінального провадження № 0000212 від 26.02.2025 р. - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1