Справа № 479/375/25
Провадження № 1-кс/474/81/25
УХВАЛА

Іменем України

19.05.25р. с-ще Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

розглянув скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Відділення поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

встановив:

14.05.2025р. до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від Миколаївського апеляційного суду, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 34, ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_3 (далі - скаржник), в якій останній просить:

- визнати незаконною бездіяльність слідчого СВ Відділення поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви від 28.11.2024р. про вчинення кримінального правопорушення;

- постановити ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб Відділення поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 28.11.2024р. про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України (зловживання владою або службовим становищем) та ст. 367 КУК України (службове підроблення).

Скарга обґрунтована тим, 10.12.2024р. скаржником була направлена заява від 28.11.2024р. на електронну адресу Міністерства внутрішніх справ України про здійснені неправомірні дії посадових осіб Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області та Бурилівського старостинського округу Первомайського району Миколаївської області для надання у приватну власність домогосподарства, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді Департаменту документообігу та контролю Міністерства внутрішній справ України за вих. № 45619/09-2024 від 12.12.2024р. Звернення скаржника зареєстроване за № Р-52101 від 11.12.2024р. Керівництвом Міністерства його розгляд доручено Національній поліції України.

Оскільки, у встановлений законодавством строк, скаржника не було проінформовано про розгляд його заяви від 28.11.2024р., ним 03.03.2025р. був направлений запит до Відділення поліції №3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Відповіддю Відділення поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області № 38140-2025 від 03.03.2025р., за підписом начальника ОСОБА_5 , скаржника повідомлено, що його звернення від 28.11.2024р. надійшло до Відділення поліції № 3 від СУ ГУНП в Миколаївській області 17.02.2024р. за №СЕД-6445-2024. Дана заява зареєстрована в інформаційно-комунікаційній системі Інформаційний портал Національної поліції України Відділення поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області за № 2961 від 17.12.2024р. та розглянута. 27.12.2024р. було прийнято рішення про припинення розгляду подальшої перевірки заяви у зв`язку з тим, що в даному випадку відсутні ознаки будь-якого кримінального правопорушення, оскільки під час проведення дослідчої перевірки від слідчого СВ ВП № 3 Первомайського РВП лейтенанта поліції ОСОБА_4 , надійшов рапорт про те, що в даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення за ст. 364 КК України (зловживання владою або службовим становищем) та ст. 367 КК України (службова недбалість) в діях осіб, які здійснюють повноваження держави у місцевих органах вказаних у заяві, тому для підстави внесення відомостей до ЄРДР відсутні, натомість за вказаним фактом вбачаються цивільно-правові відносини.

Також у відповіді вказано, що на адресу скаржника було надіслано повідомлення за результатами перевірки, однак підтверджуючих документів про направлення та отримання скаржником повідомлення не додано. До відповіді додано Повідомлення № СЕД-9663-2024 від 30.12.2024р. за підписом начальника Відділення поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 .

04.03.2025р. скаржник направив запит Відділенню поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області з проханням вказати повністю ПІБ слідчого, яким подано рапорт про розгляд моєї заяви, із зазначенням посади, місця роботи, стажу роботи слідчим; вказати дії та заходи здійснені під час проведення дослідчої перевірки зазначені у рапорті, відповідно до яких слідчим прийнято рішення про припинення подальшої перевірки (у разі можливості надати копію рапорту).

Відповідно до відповіді Відділення поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області № від 08.03.2025р., за підписом заступника начальника ВП - начальника СВ ОСОБА_6 , скаржнику повідомлено, що в ході перевірки його заяви, а також матеріалів доданих до неї було встановлено, що об`єктивні дані, які б підтверджували вчинення будь якого кримінального правопорушення, за його повідомленням відсутні та не знайшли свого підтвердження, натомість за вказаним фактом вбачаються цивільно-правові відносини, по яких відповідно до ст. 16 ЦК України скаржник має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Про, що слідчим СВ ВП № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 підготовлено відповідний рапорт.

Таким чином, як стверджує скаржник, станом на 10.03.2025р. відомості про кримінальне правопорушення, про яке він зазначав у своїй заяві від 28.11.2024р., не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні скаржник підтримали вимоги скарги.

Слідчий СВ Відділення поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенант поліції ОСОБА_4 (далі - слідчий ОСОБА_4 ) в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив.

Згідно приписів ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухав пояснення скаржника, дослідив матеріали за результатами розгляду заяви скаржника за № СЕД9663/2024, вважаю встановленим таке.

10.12.2024р. скаржник звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із заявою від 28.11.2024р. про вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 364 та 367 КК України, яка була скерована до Відділення поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області та зареєстрована 17.12.2024р. за № 2961. Відповідальним за розгляд заяви скаржника визначено слідчого ОСОБА_4 .

У вказаній заяві скаржник вказує, про вчинення, за попередньою змовою групою осіб у тому числі, які здійснюють повноваження держави у місцевих органах влади, а саме: голови Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області (далі Кривоозерська селищна рада) ОСОБА_7 , старости Бурилівського старостинського округу Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області (далі Бурилівський СО) ОСОБА_8 , підбирача інформаційного та довідкового матеріалу Бурилівського СО ОСОБА_9 , землевпорядника Кривоозерської селищної ради (2016-2020рр. землевпорядника Бурилівської сільської ради) ОСОБА_10 , яка є дружиною ОСОБА_9 , Фермерського господарства Адоніс-ОМ в особі голови ОСОБА_11 та його дружини ОСОБА_12 (які мають родинні відносини з вищевказаною сім`єю ОСОБА_13 ), неправомірних дій для надання в приватну власність домогосподарства, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та яке, як стверджує скаржник, належало його покійній бабусі.

У своїй заяві скаржник, зокрема, наводить факти із зазначенням дат, прізвищ осіб та доказів, які на його думку підтверджують факт вчинення кримінальних правопорушень. У заяві зазначено посилання на ОСОБА_14 для завантаження доказів.

Після отримання заяви скаржника слідчим ОСОБА_4 18.12.2024р. відібрано пояснення від ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , 24.12.2024р. від ОСОБА_9 , 27.12.2024р. від ОСОБА_15 .

Також в межах перевірки заяви про кримінальне правопорушення було досліджено рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 11.09.2024р. у справі № 479/732/22 за позовом ОСОБА_3 до Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Після вчинення вказаних дій слідчим ОСОБА_4 складено рапорт на ім`я начальника Відділення поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції ОСОБА_16 , в якому слідчий виклав обставини, які ним були встановленні під час перевірки заяви скаржника.

При цьому слід відмітити, що вищевказаний рапорт слідчого ОСОБА_4 не містить ні дати його складення, ні інформації щодо його реєстрації, ні візи начальника поліції.

27.12.2025р., за результатами розгляду заяви скаржника, старшим оперуповноваженим СКП Відділення поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_17 (далі - оперуповноважений ОСОБА_18 ) підготовлена довідка, в якій зроблено висновки, про відсутність ознак складу злочинів, передбачених ст.ст. 364, 367 КК України, та ознак адміністративного правопорушення, та що підстав для внесення відомостей до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України немає.

На підставі вищевказаного, взявши до уваги те, що відсутній склад кримінального правопорушення та адміністративного правопорушення, а також керуючись вимогами Закону України Про звернення громадян та Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017р. № 930, перевірку повідомлення скаржника припинено та підготовлено відповідь про результат її розгляду, а також роз`яснено порядок оскарження прийнятого рішення.

Наявні в матеріалах судової справи докази не містять інформації про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Встановив вказані обставини, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтями 38 - 40-1 КПК України визначено органи досудового розслідування, їх структуру, повноваження та обов`язки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Згідно п.п. 1 та 8 розділу 1 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020р. (далі - Положення), це Положення визначає порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Реєстр), а також надання відомостей з нього.

Реєстраторами Реєстру (далі - Реєстратор) є:

- прокурори, у тому числі керівники органів прокуратури;

- керівники органів досудового розслідування;

- керівники органів дізнання;

- слідчі органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень;

- дізнавачі підрозділів дізнання органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань, а також уповноважені особи інших підрозділів зазначених органів, уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків (далі - уповноважені особи інших підрозділів).

Відповідно до п. 1 розділу 2 Положення до Реєстру, зокрема, вносяться відомості про:

час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

прізвище, ім`я, по батькові керівника прокуратури, органу досудового розслідування, слідчого, прокурора, який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво;

прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, детектива, керівника органу дізнання, дізнавача (уповноваженої особи інших підрозділів), який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво.

При цьому слід зазначити, що ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 1 розділу 2 Положення визначають перелік відомостей, які необхідно вносити до ЄРДР, однак жодним чином не визначають, що такі відомості обов`язково мають бути зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, фактично ст. 214 КПК України закріплено обов`язок прокурора, слідчого, дізнавача, а також уповноваженої особи іншого підрозділу органу Національної поліції, уповноваженої в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування/дізнання. Таким чином, на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого, дізнавача або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб учинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Тобто чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до:

- розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень;

- порушення прав та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях;

- використання інструментів ст. 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це вже є іншим приводом для початку досудового розслідування за ст. 214 КПК України);

- унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Таким чином у заяві про вчинення кримінального правопорушення заявник має викласти обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на вищевикладене слід зазначити, що зі змісту заяви скаржника від 28.11.2024р., з урахуванням контексту в якому у ній подана інформація, слід дійти висновку, що факти значенні у заяві свідчать про ймовірне вчинення кримінального правопорушення. Вказані факти викладені з конкретизацією обставин, часу та місця вчинення вказаних у заяві дій, як і особи яка ці дії вчинила. У заяві зазначено посилання на Google Диск для завантаження доказів.

Отже, інформація зазначена у заяві містить достатні підстави стверджувати про ймовірність вчинення певними особами дій, які мають ознаки складу кримінальних правопорушень, про які вказує скаржник.

Щодо посилання слідчого ОСОБА_4 та оперуповноваженого ОСОБА_19 у своїх рапорті та довідці на відсутність ознак складу злочину та підстав для внесення відомостей до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України, то слід зазначити, що оскільки чинним процесуальним кримінальним законодавством не передбачено проведення будь-якої дослідчої перевірки, вказані ними обставини могли бути встановлені лише за результатами проведення досудового розслідування.

При чому, в ракурсі вищевказаного, слід також зазначити, що слідчим ОСОБА_4 допущено грубе порушення приписів ст. 214 КПК України.

Так, ч. 3 ст. 214 КПК України визначено, що здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду). Для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути:

1) відібрано пояснення;

2) проведено медичне освідування;

3) отримано висновок спеціаліста і знято показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису;

4) вилучено знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей.

З комплексного аналізу приписів КПК України, змісту та конструкції ч. 3 ст. 214 КПК України, слідує, що вказана норма кримінального процесуального законодавства, регулює порядок та умови здійснення досудового розслідування та дізнання до внесення відомостей до ЄРДР, при чому виключно за умови наявності підстав для внесення та подальшого обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів за результатами розгляду заяви скаржника від 28.11.2024р., зареєстрованої 17.12.2024р. за № 2961, після її отримання відомості за заявою не були внесені до ЄРДР, однак слідчим ОСОБА_4 були відібрані письмові пояснення від ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 .

Також в межах перевірки заяви про кримінальне правопорушення було досліджено рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 11.09.2024р. у справі № 479/732/22 за позовом ОСОБА_3 до Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Після чого, слідчим ОСОБА_4 складено рапорт на ім`я начальника Відділення поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції ОСОБА_16 , в якому слідчий виклав обставини, які ним були встановленні під час перевірки заяви скаржника.

Тобто фактично слідчий ОСОБА_4 , за відсутності підстав визначених ч. 3 ст. 214 КПК України, розпочав досудове розслідування до внесення відомостей до ЄРДР, що не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Водночас, також слід зазначити, що оскільки слідчий ОСОБА_4 розпочав досудове розслідування до внесення відомостей до ЄРДР, а кримінальним процесуальним законодавством не передбачено здійснення дослідчої перевірки заяв про вчинення кримінальних правопорушень, то фактично слідчий ОСОБА_4 , після вчинення вказаних слідчих дій, не зважаючи на порушення ним приписів ч. 3 ст. 214 КПК України, зобов`язаний невідкладно внести відомості до ЄРДР.

Щодо довідки оперуповноваженого ОСОБА_19 та посилань у ній на Закон України Про звернення громадян, Порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України № 930 від 15.11.2017р., слід зазначити таке.

Відповідно до преамбули Закону України Про звернення громадян він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Водночас в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017р., зазначено, що якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах. Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, - за правилами Закону України Про звернення громадян, оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.

З наведених підстав обґрунтованою є практика слідчих суддів, які визнають протиправною бездіяльність слідчих та прокурорів із невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, якщо заява, яка, на думку особи, що її подала, містила відомості про кримінальне правопорушення, однак була розглянута в порядку Закону України Про звернення громадян.

Частиною 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України заявнику надано право на досудовому провадженні оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому слід врахувати, що хоча скаржником не вказано конкретного суб`єкта оскарження, однак предметом даного виду оскарження є бездіяльність, а не конкретна дія чи рішення, які вчиняються конкретним суб`єктом, а тому скаржник на момент звернення зі скаргою об`єктивно може не володіти інформацією стосовно того суб`єкта, чиї дії він фактично оскаржує.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, з сукупності вищевикладеного слідує, що скарга є обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню в частині зобов`язання слідчого ОСОБА_4 внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Водночас не підлягає задоволенню вимога скарги щодо зобов`язання не конкретизованих посадових осіб Відділення поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки, як встановлено під час судового розгляду, відповідальним за розгляд заяви скаржника визначено слідчого ОСОБА_4 , який і проводив фактичні слідчі дії.

Також не підлягає задоволенню вимога скарги про визнання незаконною бездіяльність слідчого ОСОБА_4 з огляду на її не відповідність приписам ч. 2 ст. 307 КПК України щодо повноважень слідчого судді на ухвалення визначеного переліку рішень за результатами розгляду скарг.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372 КПК України, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Відділення поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Відділення поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 28.11.2024р., зареєстрованою 17.12.2024р. за № 2961.

В задоволенні інших вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена щодо відмови в частині вимог скарги на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 20 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1