Справа № 947/9680/25
Провадження № 1-кс/947/5612/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 00661 від 23.02.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить скасувати арешт із забороною розпорядження та відчуження, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2022 року в рамках кримінального провадження № 00661 від 23.02.2018 року на наступні об`єкти нерухомості:

-земельну ділянку, кадастровий номер :34:010:0093, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-будинок 86/1, що розташований за адресою: місто Одеса, вул. Фонтанська дорога.

В обґрунтування поданого клопотання адвокат ОСОБА_4 зазначає про те, що ОСОБА_3 набув право власності на вказані об`єкти нерухомого майна на законних підставах. ОСОБА_3 жодного разу не був допитаний в рамках кримінального провадження та будь-яких слідчих дій відносно нього проведено не було. По вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_3 не має жодного статусу. Предмет правовідносин між фізичними особами, який був вказаний в ухвалі слідчого судді про накладення арешту на майно був розглянутий в рамках двох цивільних справ (№ 520/21478/18 та № 522/17518/19). По вказаним обом судовим справам на даний час наявні судові рішення, які набрали законної сили про повну відмову в позові, де Позивачем була заявник по кримінальному провадженню. Враховуючи те, що на даний час потреба у подальшому арешті майна відпала, представник власника майна просить його скасувати.

У судовому засіданні

Представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 оголосив подане клопотання, його вимоги підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, проте на адресу суду скерувала заяву, згідно якої просила проводити розгляд клопотання про скасування арешту майна без її участі та прийняти рішення відповідно до вимог КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані в його обґрунтування матеріали, заслухавши думку представника заявника та враховуючи заяву прокурора, приходить до наступного переконання.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Як вбачається з клопотання, 07 листопада 2022 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси по справі № 947/26011/22 (провадження № 1-кс/947/11019/22) було постановлено Ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 задоволено та накладено арешт, шляхом заборони розпорядження та відчуження, зокрема, на наступні об`єкти нерухомості:

-земельну ділянку кадастровий номер :34:010:0093, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-будинок 86/1, що розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога.

Арешт на вказані об`єкти нерухомості було накладено, у зв`язку із тим, що імовірно вони були об`єктами кримінальних протиправних дій, їх було визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, тобто з метою їх збереження та неможливості відчуження третім особам.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на вказане майно було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно матеріалів клопотання про скасування арешту майна, слідчим суддею було встановлено, що 11.12.2015 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 1277, відповідно до умов якого ОСОБА_8 передав у власність ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 7 160 400,00 (сім мільйонів сто шістдесят тисяч чотириста) гривень 00 коп., що в еквіваленті за домовленістю сторін становить 360 000,00 (триста шістдесят тисяч) доларів США.

11.12.2015 року в рахунок забезпечення зобов`язання за Договором позики від 11.12.2015 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 1279.

Відповідно до умов п. 1.2 Іпотечного договору від 11.12.2015 року предметом іпотеки є наступні об`єкти нерухомості: земельна ділянка кадастровий номер :34:010:0093, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та будинок 86/1, що розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога.

30.03.2016 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено Договір про припинення Договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 11.12.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1277. Даний Договір про припинення позики був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі за № 335.

30.03.2016 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено Договір про припинення Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 11.12.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1279. Даний Договір про припинення позики був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі за № 334. (

30.03.2016 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 було укладено договір купівлі- продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим № 340, за яким ОСОБА_11 набув право власності на будинок АДРЕСА_2 та договір купівлі-продажу від 30.03.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим № 337, за яким ОСОБА_11 набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер :34:010:0093, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

05.12.2017 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі- продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 за реєстровим № 1453 та Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 за реєстровим № 1455, згідно з якими останній набув право власності на будинок АДРЕСА_2 , запис про право власності 23753350 та на земельну ділянку кадастровий номер :34:010:0093, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , запис про право власності 23754777.

Отже, ОСОБА_3 згідно вищезазначених правовстановлюючих документів є набувачем будинку АДРЕСА_2 , та земельної ділянки кадастровий номер :34:010:0093, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 422318789 від 11.04.2025 року та № 422320553 від 11.07.2025 року.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_7 зверталася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , Публічне акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк», про визнання недійсними вищевказаних правочинів, скасування державної реєстрації права власності, витребування нерухомого майна, арешт з якого просить скасувати заявник, з чужого незаконного володіння.

03.12.2020 року Київським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення по справі № 520/21478/18, яким у задоволенні вказаного позову ОСОБА_7 було відмовлено.

10.04.2025 року постановою Одеського апеляційного суду вказане рішення Київського районного суду було залишено без змін.

Крім цього, ОСОБА_7 зверталась з позовом до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , треті особи ОСОБА_15 , ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними, скасування державної реєстрації, припинення іпотечного обтяження.

29.12.2021 року Київським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення по справі № 522/17518/19, яким у задоволенні позову відмовлено.

08.08.2024 року постановою Одеського Апеляційного суду вказане рішення Київського районного суду м. Одеси залишено без змін.

Тобто, ОСОБА_7 в рамках цивільного провадження намагалася скасувати усю ланку переходу права власності від неї та до ОСОБА_3 , втім судом було відмовлено в вимогах останньої в повному обсязі. Крім цього, ОСОБА_7 у своїх позовах не спростовувала свого наміру та волевиявлення щодо укладення правочинів.

Отже, наразі, з долучених до клопотання про скасування арешту майна документів встановлено, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем наступних об`єктів нерухомості:

-земельної ділянки, кадастровий номер :34:010:0093, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-будинку АДРЕСА_2 .

Відомості, які б свідчили про наявність у власника майна ОСОБА_3 процесуального статусу підозрюваної особи в рамках кримінального провадження ухвала слідчого судді від 07.11.2022 року про арешт майна не містить та прокурором таких відомостей слідчому судді не надано.

Як зазначає представник власника майна, з моменту накладення арешту на майно, тобто з 07.11.2022 року власник майна ОСОБА_3 жодного разу не був допитаний органом досудового розслідування та будь-яких слідчих дій відносно ОСОБА_3 проведено не було.

Крім того, слідчий суддя не може залишити поза увагою й те, що на теперішній час прокурор в частині вирішення даного клопотання про скасування арешту майна обмежилася лише скеруванням на адресу суду заяви про розгляд клопотання без її участі, що в свою чергу слідчий суддя розцінює, як ненадання стороною обвинувачення доказів, які б обґрунтовували необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту об`єктів нерухомого майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що дія заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відносно об`єктів нерухомого майна, які належать ОСОБА_3 та який є його добросовісним набувачем (за відсутності доказів протилежного), об`єктивно не відповідає ні завданням кримінального провадження, ні засадам пропорційності та розумності.

Фактично, на даний час власник майна позбавлений можливості у повній мірі використовувати та розпоряджатися належним йому майном, адже наразі діють обмеження встановлені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси в частині арешту майна власника.

Таким чином, беручи до уваги наведені доводи у своїй сукупності, з огляду на завдання кримінального провадження, загальні засади кримінального провадження, а також фактичні обставини такого кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого клопотання та скасування накладеного слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 00661 від 23.02.2018 року - задовольнити.

Скасувати арешт із забороною розпорядження та відчуження, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2022 року в рамках кримінального провадження № 00661 від 23.02.2018 року на наступні об`єкти нерухомості:

-земельну ділянку, кадастровий номер :34:010:0093, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-будинок 86/1, що розташований за адресою: місто Одеса, вул. Фонтанська дорога.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1