Справа № 147/57/25
Провадження № 1-кс/147/140/25
УХВАЛА

іменем України

29 травня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 04.10.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в:

15 травня 2025 року захисник ОСОБА_5 подав заяву про відвід головуючого судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 04.10.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 336 КК України. В обгрунтування заяви зазначає, що у провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває кримінальна справа № 147/57/25 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 14.01.2025 головуючим суддею визначено ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_5 , здійснюючи свою професійну діяльність, приймає участь у розгляді цивільних та кримінальних справ в якості захисника, представника. Зокрема, станом на 14.05.2025 в Тростянецькому районному суді Вінницької області за його участі розглядається 19 справ. Під головуванням судді ОСОБА_6 слухається 4 справи, з них 1 кримінальна та 3 цивільних.

Суддя ОСОБА_6 неодноразово в повчальному тоні, користуючись владою та, на її думку, авторитетом намагалася принизити адвоката ОСОБА_5 вказуючи на різні недоліки в роботі адвоката. На її думку адвокат неналежним чином виконує свою роботу, чи щось не правильно зазначив, чи не так склав клопотання про відкладення справи і т.д.

Але суд не вправі давати оцінку роботі адвоката, адже вибрана тактика та стратегія ведення захисту визначається адвокатом за погодженням з клієнтом.

Суддя певно забуває, що сторони процесу мають певні права, закріплені в Конституції України, процесуальних кодексах та практиці ЄСПЛ, що імплементована в правозастосовчу практику України.

Так, зокрема, суддя ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №147/57/25, де захисник ОСОБА_5 бере участь, після проведення судового засідання принизливо зверталася до нього, а саме вказувала на те, що вона збирала інформацію про те, чи відвідував адвокат Конякін судове засідання у Вінницькому апеляційному суді, що стало причиною відкладення даного кримінального провадження.

Також, вдруге, в тому ж провадженні, а саме, 07.05.2025 суддя після закінчення слухання справи, в присутності свого помічника та прокурора ОСОБА_7 , після того, як було визначено дату наступного судового засідання та декілька резервних дат та адвокат ОСОБА_5 розписався про те, що йому відомо про наступну дату судового засідання, суддя надала вказівку, щоб у адвоката ОСОБА_8 було відібрано розписки про те, що йому відомо про резервні дати судового засідання, вказавши, що не довіряє адвокату. В свою чергу в прокурора такі розписки відібрані не були, що свідчить про особисту неповагу до адвоката ОСОБА_5 з боку судді ОСОБА_6 .

Своєю поведінкою суддя ОСОБА_6 порушила ряд норм матеріального та процесуального права.

Також, адвокат ОСОБА_5 є представником відповідача у цивільній справі №151/50/25, яка знаходиться у провадженні судді ОСОБА_6 .

27.03.2025 адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_9 перебуває на службі в ЗСУ по мобілізації. Дане клопотання просив розглядати без участі заявника та його представника. 14.05.2025 о 09.03 год. до адвоката ОСОБА_5 зателефонувала помічник судді ОСОБА_6 та повідомила, що зі слів судді ОСОБА_6 , в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують повноваження адвоката.

Дані свідчення не відповідають дійсності, адже документи, що підтверджують повноваження представника - адвоката ОСОБА_5 було подано до суду 04.03.2025, які були додані до клопотання про відкладення розгляду справи, де в додатках зазначено ордер, копія свідоцтва.

Станом на 14.05.2025 клопотання про зупинення провадження у справі не було розглянуто.

Така поведінка судді свідчить про особисту неповагу до адвоката ОСОБА_5 .

Також 14.05.2025 адвокат ОСОБА_5 намагався дізнатися, чи внесено до «Електронного суду» його клопотання з додатками від 04.03.2025, але виявилось, що адвокат ОСОБА_5 не має доступу до справи №151/50/25. Це свідчить про те, що суддя в ручному режимі обмежила доступ адвоката до даної справи.

В сукупності такі дії судді ОСОБА_6 відносно адвоката ОСОБА_5 є недопустимими та такими, що принижують його. Всі вищезазначені обставини в своїй сукупності призвели до того, що сторона позивача вважає, що суддя ОСОБА_6 у справі № 147/57/25 не може об`єктивно та неупереджено розглядати дану справу, оскільки у заявника наявні сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, пов`язаних з неприязними стосунками з його представником - адвокатом ОСОБА_5 , що не сприяє збереженню та підвищенню авторитету судової системи України.

Адвокат ОСОБА_5 , будучи повідомленим про розгляд його заяви про відвід судді, в судове засідання не з`явився та у вказаній заяві зазначив, що просить таку розглядати у його відсутності.

Суддя ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, проте подала письмову заяву, в якій просить заяву про відвід розглянути без її участі. Також зазначила, що подану заяву вважає необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав позицію свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що заява не підлягає задоволенню, так як відповідно до ст. 75 КПК України вичерпний перелік підстав для відводу судді, проте захисником не обгрунтовано жодну з підстав, відомості викладені в заяві про відвід є загальними, жодних порушень щодо ведення судового розгляду справи чи неупередженості не доведено. Просить відмовити у задоволенні заяви про відвід судді.

Заслухавши учасників кримінального провадження щодо поданої заяви про відвід судді, дослідивши матеріали заяви про відвід, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду варто розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі». Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010. (заява № 16695/04).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі.

Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клейн та інші проти Нідерландів»).

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про судоустрій України» судді при здійсненні правосуддя незалежні від будь-якого впливу, нікому не підзвітні і підкоряються лише закону. Органи та посадові особи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, громадяни та їх об`єднання, а також юридичні особи зобов`язані поважати незалежність суддів і не посягати на неї. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдати шкоди їх авторитету чи вплинути на неупередженість суду забороняється і тягне передбачену законом відповідальність. Суддям забезпечується свобода неупередженого вирішення судових справ відповідно до їх внутрішнього переконання, що ґрунтується на вимогах закону.

Як на підстави для відводу головуючого судді ОСОБА_6 захисник ОСОБА_5 покликається на те, що дії судді ОСОБА_6 відносно адвоката ОСОБА_5 є недопустимими та такими, що принижують його, вказані ним обставини в своїй сукупності призвели до того, що сторона вважає, що суддя ОСОБА_6 у справі №147/57/25 не може об`єктивно та неупереджено розглядати справу, оскільки у захисника наявні сумніви в об`єктивності та неупередженості судді пов`язані з неприязними стосунками з адвокатом.

Вказані в заяві доводи як підстави для відводу головуючого судді ОСОБА_6 суд вважає неспроможними, при цьому бере до уваги наступне.

З`ясування головуючим суддею у кримінальному провадженні поважності/неповажності причин неприбуття учасників кримінального провадження в судове засідання у зв`язку з поданими ними клопотаннями не суперечить вимогам КПК України, так як відповідно до вимог КПК України на захисника покладено обов`язок прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого, а у разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд.

Вказівка захисника на те, що 07.05.2025 суддя після закінчення слухання справи, в присутності свого помічника та прокурора ОСОБА_7 , після того, як було визначено дату наступного судового засідання та декілька резервних дат та адвокат ОСОБА_5 розписався про те, що йому відомо про наступну дату судового засідання, надала вказівку щоб у адвоката ОСОБА_5 було відібрано розписки про те, що йому відомо про резервні дати судового засідання, як підстави для відводу, не заслуговує на увагу. Так головуючий суддя вправі надавати розпорядження своєму помічнику, що стосуються підготовки справи до судового розгляду, а відібрання розписки про повідомлення учасників кримінального провадження на узгоджені дати судового засідання не свідчить про неупередженість судді у розгляді справи.

Крім цього, захисником як підставу для відводу судді ОСОБА_6 зазначено обставини у цивільній справі №151/50/25. Суд вважає, що такі фактично зводяться до незгоди захисника з процесуальними рішеннями судді та процедурою судового розгляду, проте такі обставини не свідчать про наявність підстав сумніватись в об`єктивності та неупередженості судді.

Інших обставин щодо сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді захисник не навів та доказів не надав, а тому відсутні передбачені законом підстави для задоволення відводу.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст. ст. 75, 81, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 04.10.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 336 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 16.45 год. 29 травня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1