ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19897/25

Провадження № 11-сс/820/378/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2025 року у кримінальному провадженні №0000671 від 07.05.2025 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Слідчим суддею встановлено, що старшим слідчим відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Хмельницькій області майором поліції

ОСОБА_9 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 0000671, внесеному до ЄРДР 07.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , переслідуючи умисну корисливу мету направлену на отримання неконтрольованого державою прибутку від дій пов`язаних із незаконним збутом наркотичних засобів, всупереч вимогам ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах (дата місце, час), але не пізніше 30.01.2025 придбав наркотичний засіб канабіс, обіг якого обмежено, масою в перерахунку на суху речовину 5110, 524 г., який зберігав у будинкахсадового типу, що розташовані на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:001:0108,:07:001:0506,:07:001:0503,адресою: АДРЕСА_3 .

30 січня 2025 року в період часу з 16 год. 50 хв. по 21 год. 48 хв. проведено санкціонований обшук бази відпочинку «АДРЕСА_3, в ході якого виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, масою (в перерахунку на суху

речовину): 570,097 г., 1722,417 г., 11,896 г., 199, 839 г., 230,08 Г., 400,233 г., 973,44 г., 616, 29 г., 442,892 г.,123. 489 г. 45.093 г. 148.738 г. 287976 г., загальною масою 5110, 524 г., що є особливо великим розміром, яку ОСОБА_7 , зберігав з метою збуту.

14.07.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

За вказаним кримінальним провадженням 14 липня 2025 рокустарший слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Хмельницькій області майор ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без права внесення застави.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК

України, існують передбачені ст.177КПК України ризик, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення,перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2025 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваногоОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 12 вересня 2025 року включно, який полягає в забороні залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 23.00 год. по 06.00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду, з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурораабо суду;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;утриматись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в?їзд в Україну (в разі їх наявності).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішення слідчого судді, прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2025 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначив, що своє рішення про часткове задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 неодружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, постійне місце проживання, являється батьком одинаком, раніше не судимий.

Такі обставини встановлені судом, хоч і мають місце, але не євирішальними при обранні більш м?якого запобіжного заходу. Наявність малолітніх дітей не перешкоджала

вчиняти кримінальні правопорушення.

Наголошує, що згідно з практикою Європейського суду з правлюдини,

зокрема у справі«Ілійков проти Болгарії» судзазначив, що «суворість покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків`переховування від правосуддя.

Враховуючи доведеність обставин, що зазначені у ст.177 КПК України, але недостатність, на думку суду, вказаних ризиків для застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою, слідчий суддя прийшов до висновку, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків, слід застосувати до нього більш м?який запобіжний захід у виді - домашнього арешту.

Прокурор вважає, що такі висновки слідчого суддіне відповідаютьфактичним обставинам кримінального провадження.Крім того, слідчий суддя не взяв до уваги сталу практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вважає доведеним, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов?язків.

Позиція учасників судового провадження

Прокурор просила задовольнити апеляційну скаргу, застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції скасувати з огляду на її необґрунтованість та незаконність, зазначивши про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Підозрюваний показав, що їздив до Польщі на заробітки, діти залишались з цивільною дружиною, разом з цивільною дружиною мають спільну дитину - доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , ще у нього два сина 28.03.2018 та 27.06.2007 років народження. Проживає із сім`єю у квартирі, яка належить його матері - ОСОБА_11 .Його матері належить база відпочинку «Tiras», він їй допомогає, це є його робота.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, ознайомившись із матеріалами справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно зі статтею 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор оскаржує застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Мотивуючи прийняте рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя взяв до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та особу підозрюваного, який є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, неодружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, являється батьком одинаком, вину в інкримінованих йому кримінальному правопорушенні визнає частково в чому розкаюється.

Щодо існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя дійшов висновку, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Зокрема, також встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що він може незаконно впливати на покази свідків, з метою зміни останніми показів. Також, на думку слідчого судді, обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , дозволяють дійти висновку про існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність, передбачених ст.177 КПК України, ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням даних про особу ОСОБА_7 , взявши до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст 177 КПК України, тому відмовив у задоволенні клопотання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувавши більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком слідчого судді.

Відповідно до вимог ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з частиною 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, обов`язок доведення існування зазначених обставин кримінальний процесуальний закон покладає на слідчого, який звертається із відповідним клопотанням, яке повинно містити крім викладу обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, також обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та посилання на матеріали, що підтверджують всі ці обставини, відповідно до вимог статті 184 КПК України.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.

Згідно з частиною 1 статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання, що не оскаржується стороною захисту.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних дій, які полягали у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів з метою збуту у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке є особливо тяжким.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тяжкістю можливого покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами клопотання слідчого про наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що тяжкість покарання у разі доведення вини ОСОБА_7 , дає достатні підстави вважати, що існує істотний ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, слідчим суддею не дотримано вищенаведених вимог ст.194 КПК України, слідчим у клопотанні зазначено про наявність в тому числі і ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК Україну, тоді як слідчим суддею без належного аналізу наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження обставин, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, дійшов висновку про недоведеність цього ризику.

Фактично слідчий суддя встановивши існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, наявність ризиків, передбаченого п.1, 3, 5ч.1 статтею 177 КПК України, тоді як зазначений слідчим у клопотанні ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чиномне врахував та не навів мотивів його неврахування та дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, не врахувавши при цьому намір збути вищевказаний наркотичний засіб за грошову винагороду з метою покращити матеріальне становище, кількість фасованих пакетів, особу підозрюваного, який офіційно не працює, а наявність у нього міцних соціальних зв`язків не стало для нього стримуючим фактором.

Таким чином, слідчий суддя своє рішення про відмову у задоволенні клопотання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арештудостатньо не мотивував, не врахував усіх вимог ст.ст. 176, 177, 178, 194 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, не оцінив всіх обставин, серед яких і наявність ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, і тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію підозрюваного, майновий стан, наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді містять істотні суперечності, що є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до вимог статті 409, 411 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2025 року та постановлення нової ухвали.

При цьому колегія суддів зазначає про відсутність сумнівів щодо обґрунтованості на поточній стадії досудового розслідування підозри, пред`явленої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, оскільки існують об`єктивні відомості, що він міг вчинити вказане правопорушення, про що свідчать матеріали кримінального провадження і доведено прокурором під час розгляду клопотання.

Стосовно існування ризиків, передбачених п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК Україну, які зазначені у клопотанні слідчого, то колегія суддів із урахуванням як діючого законодавства, так і практики Європейського суду з прав людини, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а саме у придбанні та зберіганні наркотичних засобів з метою збуту у особливо великих розмірах, за яке санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, обставини, передбачені ст.178 КПК України, вважає, що слідчим у клопотанні під час його розгляду доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1, 3 - 5 ч.1 ст.177 КПК Україну.

Також апеляційний суд враховує і дані про особу підозрюваного, який є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працює.

Сторона захисту посилалась також на ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_7 є батьком одинаком, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей. При цьому під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 здійснював періодичні виїзди за кордон на заробітки, в тому числі і у 2025 році, під час перебування підозрюваного ОСОБА_7 за кордоном діти перебували під наглядом цивільної дружини - ОСОБА_13 , яка є матір`ю наймолодшої дитини.

Колегія суддів, з урахуванням обставин провадження, тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , враховуючи наявність вказаних у клопотанні слідчого ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам, тоді як більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_14 обмеження його права на свободу у цьому випадку є виправданим і необхідним, через неможливість у жодний інший спосіб запобігти втечі та забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

З урахуванням наданих матеріалів провадження, практики Європейського суду з прав людини, обставин кримінального правопорушення, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, даних про особу підозрюваного та існуючих ризиків, передбачених п.1,3-5 ч.1 статті 177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання слідчого та вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Згідно положень ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З урахуванням наведених вимог ч.4 ст.183 КПК України, колегією суддів не визначався розмір застави.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України на строк до 12 вересня 2025 року включно щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12 вересня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3