Провадження № 1-кп/466/416/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000561 від 09 жовтня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миртюки, Стрийського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 01.08.2024 за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді штрафу 850 гривень, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без місця реєстрації.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

01.09.2023 ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова, ОСОБА_4 , встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік з визначенням наступних обмежень: заборона виходу з дому в період з 22:00 год. по 06:00 год.; заборонити перебувати в барах, кафе, ресторанах та місцях де продають на розлив спиртні напої; заборонити виїзд за межі міста по власних справах без дозволу відділу поліції; прибувати на реєстрацію у відділ поліції два рази на місяць, з якими ОСОБА_4 було письмово ознайомлено та попереджено про адміністративну і кримінальну відповідальність за порушення правил та обмежень адміністративного нагляду, про що свідчать підписи останнього.

Разом з тим, ОСОБА_4 , всупереч встановлених обмежень, з метою ухилення від адміністративного нагляду, порушив правила адміністративного нагляду, а саме: не повідомивши працівників ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, які здійснюють адміністративний нагляд про залишення місця проживання, 16.08.2024, 21.08.2024 та 30.08.2024 покинув місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, був відсутній за місцем постійного проживання.

Разом з цим, ОСОБА_4 16.08.2024 та 30.08.2024 безпідставно не прибув на відмітку у ВП № 1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що він не повідомив працівників ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, які здійснюють адміністративний нагляд про залишення місця проживання, 16.08.2024, 21.08.2024 та 30.08.2024 покинув місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, був відсутній за місцем постійного проживання, внаслідок чого 16.08.2024 та 30.08.2024 безпідставно не прибув на відмітку у ВП № 1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, будучи при цьому письмово ознайомлений та попереджений про адміністративну і кримінальну відповідальність за порушення правил та обмежень адміністративного нагляду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та оголошенням характеризуючих матеріалів.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ст. 395 КК України за кваліфікуючими ознаками самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 є кримінальним проступком.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання не встановлено, обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає. Також суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 01.08.2024 за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, та враховуючи особу обвинуваченого, зокрема, що такий за місцем проживання характеризується типово, до лікаря-психіатра за допомогою не звертався, та на обліку у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції, передбаченої ст. 395 КК України, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у виді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даній справі не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даній справі не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1