Провадження № 1-кп/466/427/25
У Х В А Л А

02 вересня 2025 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000574 від 16.10.2024 року та за №0001563 від 30.10.2024 року щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаює за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має малолітню доньку, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, стрілець-санітар 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у званні «солдат», утримується в СІЗО №19 з 01.11.2024 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.4 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000574 від 16.10.2024 року та за №0001563 від 30.10.2024 року щодо обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296, ч.4 ст.186 КК України.

02.09.2025 прокурор ОСОБА_6 на адресу суду подала клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів з визначенням розміру застави в межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покладенням обовязків у звязку з внесенням застави. Клопотання вручене обвинуваченому та захиснику.

Клопотання мотивує тим, що на розгляді Шевченківського районного суду м.Львова перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000574 від 16.10.2024 року та за №0001563 від 30.10.2024 року щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.4 ст.186 КК України,

ОСОБА_3 обвинувачується у відкритому викрадені чужого майна (грабежі) вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 30.10.2024; протоколом огляду місця події від 30.10.2024; протоколом огляду місця події від 30.10.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.10.2024; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 31.10.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 30.10.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.10.2024; постановою про визнання речовими доказами від 30.10.2024, відеозаписами з камер відеоспостереження від 30.10.2024, постановами про визнання відеозаписів речовими доказами та іншими доказами які в сукупності підтверджують причетність ОСОБА_3 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин, санкцією ч.4 ст.186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Крім того, ОСОБА_3 військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку не має, не встановлено тяжких хворіб та інвалідності, які б перешкоджали утриманню останнього під вартою, та свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зазначає, що ОСОБА_3 не має міцних соціальних зв`язків, на його поведінку ніхто немає впливу, а тому він буде мати можливість переховуватись від слідства та суду з метою ухилення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких. Також може впливати на потерпілого ОСОБА_9 та свідка у кримінальному провадженні, оскільки така не допитана в судовому засіданні. З урахуванням поведінки обвинуваченого та те, що правопорушення вчиняв в короткий проміжок часу, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вважаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_10 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання про продовження тримання під вартою. Зокрема захисник звернув увагу про те, що ОСОБА_3 не ухиляється від слідства та суду, є військовослужбовцем та має постійне місце проживання. Прокурором не підтверджені ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому просить застосувати запобіжний захід - домашній арешт.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не прибув, не повідомив причину не прибуття, розгляд клопотання слід проводити у його відсутності.

Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_5 , оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

02.09.2025 прокурор звернулась до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 01.11.2024 в кримі- нальному провадженні №0001563 від 30.10.2024 року щодо ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 28.12.2024 включно з визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.), який ухвалами суду продовжувався, та ухвалою від 09.07.2025 року продовжений до 07.09.2025 року.

У відповідності до ст.21 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність та передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, визначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи реальне існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання такого винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров"я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, утриманців, постійного місця роботи або навчання, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів в т.ч. і тяжкого, який вчинений впродовж місяця. При цьому у 2023 році притягувався до кримінальної відповідальності. Отже, йому відомі наслідки притягнення до кримінальної відповідальності, а тому він буде намагатися їх уникнути.

Аналізуючи вимоги КПК України та наявні в розпорядженні суду документи, які додані прокурором в підтримку заявленого клопотання, суд приходить висновку, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до тяжких злочинів, згідно ст.12 КК України.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право визначити розмір застави у кримінальному провадженні, при цьому така застава має бути визначена з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд приходить переконання, що розмір застави буде достатній для забезпечення поведінки обвинуваченого та має бути у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що заявлене клопотання прокурора є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 177,183, 197, 199, 331 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» - на 60 (шістдесят) днів з 03 вересня 2025 року і до 01 листопада 2025 року включно.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, визначених КПК України визначити запобіжний захід у вигляді застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.), яка може бути внесена іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0000757.

Заставодавець має право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватися з потерпілими та свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 01 листопада 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Львівського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Львівського слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_10 , захиснику обвинуваченого адвокату ОСОБА_5 , обвинуваченому ОСОБА_3 та скерувати начальнику державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» /м.Львів, вул.Городоцька, 20/ - для відома.

Повний текст ухвали виготовлений 02.09.2025.

Суддя ОСОБА_1