н/п 1-кс/490/2502/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3919/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

02 червня 2025 року слідчий суддя Центральногорайонного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого в СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Броди, Львівської області, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, у кримінальному проваджені №0000647 від 18.07.2024, з визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання мотивує тим, що непрацюючий житель міста Баштанка Миколаївської області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про те, що збут на території України наркотичних засобів заборонено, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання незаконних прибутків від незаконної діяльності, пов`язаної з незаконним збутом наркотичних засобів, обрав в якості джерела доходудіяльність, пов`язану із незаконним збутом наркотичного засобу - канабіс наркозалежним особам на території міста Баштанка.

Так, реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_7 розуміючи, що придбання, зберігання наркотичних засобів заборонено законодавством, маючи умисел на подальший збут наркотичного засобу - канабіс, з метою збагачення, придбав за невстановлених обставин, але не пізніше 07.02.2025 наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс у невстановленій кількості, але масою не менше 94,908 грама, частину якого, попередньо залучивши до свого злочинного плану матір ОСОБА_6 , зберігав за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 01.05.2025 о 13.50 ОСОБА_8 , особисті дані якого були змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», діючи під контролем працівників поліції, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зателефонував на особистий номер мобільного телефону ОСОБА_7 та запитав чи може придбати в нього наркотичний засіб, на що останній відповів ствердно, однак повідомив, що особисто передати наркотичний засіб ОСОБА_8 він не зможе, бо зайнятий. При цьому, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, діючи умисно, повторно, надав вказівку ОСОБА_8 направлятися за адресою: АДРЕСА_1 , де на нього буде очікувати мати ОСОБА_7 ОСОБА_6 , яку він попередить про необхідність продажу наркотичного засобу ОСОБА_8 .

В подальшому о 13.52 ОСОБА_8 , діючи під контролем працівників поліції, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в якості покупця за попередньою домовленістюз ОСОБА_7 прибув за його вказівкою до обумовленого останнім місця, а саме за адресою проживання його матері ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , де на нього вже очікувала ОСОБА_6 . В ході зустрічі, знаходячись на території домоволодіння, ОСОБА_6 , відповідно до спільного з ОСОБА_7 злочинного плану за попередньою з ним домовленістю, збула ОСОБА_8 прозорий поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження всередині, яка у своєму складі містила наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, масою 52,008 грам, за що отримала від ОСОБА_8 4000 гривень в якості оплати за придбання наркотичного засобу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 6 до 10 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку захисника. Зазначила, що вона не може утримуватися в умовах позбавлення волі, оскільки хворіє на артроз та потерує лікування, на її утриманні знаходиться чоловік, який тяжко хворіє, пересувається зі стороньою допомогою, він потребує постійної реабілітації після перенесеного захворювання, вона доглядає за неповнолітньою онукою, яка проживає з нею. Зазначила, що в разі її триманння під вартою, за онукою не буде кому доглядати, оскільки її син затриманий та перебуває в слідчому ізоляторі, а мати дитини проживає окремо та не цікавиться вихованням дитини. Крім того, розмір застави є обтяжливий для неї, оскільки єдиним доходим є пенсія її та чоловіка.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0000647 від 18.07.2024 за ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 309, ч. 1, 2 ст. 307 України.

29.05.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: інформацією оперативного підрозділу УКР ГУНП в Миколаївській області про ймовірну причетність до кримінального правопорушення ОСОБА_6 ; протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - контроль за вчиненням злочину щодо ОСОБА_6 від 28.03.2025; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) №СЕ19/115-25/7315-НЗПРАП від 05.05.2025; протоколом проведення негласної слідчої розшукової дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_7 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваної ризиків передбачених п. 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, направлені в тому числі на відшукання слідів та можливих знарядь вчинення злочину, встановлення осіб, причетних до його вчинення. Може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують її як підозрювану, тим самим матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення. Крім того, може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки підозрювана причетна до вчинення злочинних дій в сфері незаконного обігу наркотичних засобів з метою отримання незаконного прибутку, не має постійного доходу, що свідчить про можливість продовженя вчинення аналогічних дій.

Проте ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування або суду прокурором такий формально вказаний, оскільки підозрювана до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягалася, підозр у вчинені інших кримінальних правопорушень органом досудового розслідування не надано, з моменту викриття (29.05.2025) та після пред`явлення підозри на виклики слідчого з`являється, добровільно прибула до суду, в розшук не оголошувалася, тому вказаний ризик слідчий суддя вважає припущенням, який не необґрунтовано та не підтверджується матеріалами провадження.

Відповідно до статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Поряд з цим, чинним КПК України, окрім найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачено й інші види запобіжних заходів, зокрема такий як домашній арешт.

У відповідності до положень ч.1-2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу суд виходить з того, що остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжкого злочину, в її діях наявні ризики, передбачені п.2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Проте інші ризики не знайшли свого підтвердження та не доведені прокурором в судовому засіданні.

Поряд з цим, як встановлено в судовому засіданні, підозрювана не судима, до адміністративної відповідальності не притягувалася, підозр у вчинені інших кримінальних правопорушень органами досудового розслідування їй не пред`явлено, з моменту викриття (29.05.2025) та після пред`явлення підозри на виклики слідчого з`являється, добровільно прибула до суду, в розшук не оголошувалася, пенсіонерка, хворіє на артроз та потерує лікування, на її утриманні знаходиться чоловік, який тяжко хворіє, пересувається зі стороньою допомогою, він потребує постійної реабілітації після перенесеного захворювання, вона доглядає за неповнолітньою онукою, яка проживає з нею.

А відтак, на думку суду, враховуючи вказані обставини та запроваджений у країні воєнний стан у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації, відсутні підстави для застосування до підозрюваної найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поряд з цим суд вважає, що відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту. Більше того, вказаний вид запобіжного заходу є другим в переліку після тримання під вартою за ступенем жорсткості згідно положень КПК України та такий, на думку слідчого судді, є співмірним із тяжкістю та суттю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюють ОСОБА_6 .

Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Керуючись вимогами статей 177,178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, а саме: з моменту проголошення ухвали з 02 червня 2025 року до 28 липня 2025 року включно (в межах строку досудового розслідування).

У відповідності до вимог ч.5 ст.196 КПК України, копію ухвали вручити підозрюваній негайно після її проголошення.

Ухвалу скерувати у відповідний відділ поліції за місцем проживання підозрюваної для негайного виконання і постановки на облік підозрювану ОСОБА_6 , про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1