Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/130/2025 Справа № 641/4137/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002000 від 30.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не встав та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення-злочин проти власності за наступних обставин. Так, ОСОБА_4 , 29.08.2019, приблизно об 11:30, перебуваючи біля будинку 28-а по вул. Танкопія у м. Харкові, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, протиправно та повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків від них, руками викопав з землі металеву ляду погребу з кришкою розмірами 92,5?93 см, висотою 75 см, обладнану гвинтовим замком, вартістю 1450 гривень 00 копійок, яка належала ОСОБА_6 та використовувалась останнім для обслуговування його погребу.

Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, почав тягнути вказану ляду погребу, яку планував викрасти, у напрямку проїзної частини вул. Танкопія у м. Харкові, однак з причин, що не залежали від його волі, не довів свій злочинний умисел до кінця, тому що через декілька метрів був зупинений працівниками поліції.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 просила закрити кримінальне провадження по вказаному епізоду, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували проти закриття кримінального провадження, обвинувачений зазначив, що наслідки закриття провадження йому зрозумілі. Також обвинувачений вказав, що йому зрозуміло, що закриття провадження у зв`язку з декриміналізацією діяння не є реабілітуючою обставиною та його позиція є добровільною.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов наступного.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким ст. 51 КУпАП України викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП України не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.07.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» становить 2007 грн.

Отже, податкова соціальна пільга у 2019 році склала 1003,50 грн. (2007 грн./50, тоді як вартість майна, згідно обвинувального акту за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України становить 1450,00 грн.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи на те, що вартість майна ОСОБА_6 , яким ОСОБА_4 таємно заволодів становить 1450,00 грн., тобто ця сума були меншою за розмір, з якого, відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України, настає кримінальна відповідальність, суд вважає, що, з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і статтею 5 КК України, принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинене ОСОБА_4 кримінального правопорушення не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження в цій частині на підставі пункта 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) у відповідності з вимогами ст. 124 КПК України з обвинуваченого стягненню не підлягають та відносяться на рахунок держави.

Долю речових доказів, вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання щодо скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 в цьому кримінальному провадженні не застосовувався.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 286, 370, 372 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002000 від 30.08.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 19364 від 18.09.2019 року в розмірі 942,00 грн. - віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.09.2019 року на металеву конструкцію із чорного металу - ляду погребу з кришкою, обладнаною гвинтовим замком, розмір кришки 92,5х93 см., висота конструкції 75 см., яка була вилучена 29.08.2019 за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, буд. 28-А.

Речові докази:

-металеву конструкцію із чорного металу - ляду погребу з кришкою, обладнаною гвинтовим замком, розмір кришки 92,5х93 см., висота конструкції 75 см.- яка повернута під розписку потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутою останньому.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Слобідський районний суд міста Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Cуддя- ОСОБА_1