УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року

місто Чернігів

Справа №751/5175/25

Провадження №1-кс/751/1399/25

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю :

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Царичанка, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, працює ТОВ «СТУДІЯ 9», місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні № 0000563, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2025 року,

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури, ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, у межах строку досудового розслідування, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», з урахуванням вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави не визначати.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 12.06.2025 керуючи автомобілем Acura MDX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Київ-Вишгород- Десна-Чернігів у с. Максим Чернігівського району Чернігівської області від м. Чернігова до м. Десна. Рухаючись у вказаному напрямку, 12.06.2025 приблизно о 17 год 00 хв неподалік домогосподарства № 41 по вул. Чернігівській у с. Максим Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_5 , на заокругленій ділянці дороги вправо, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, не обрав безпечної швидкості руху, унаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку у межах своєї смуги руху.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події, пасажир ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді поєднаної політравми, відкрито-черепно-мозкової травми, пасажир ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ключиці.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 2.3 б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 11.3 (на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу), п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що є причиною виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_5 13.06.2025 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому злочині підтверджується доказами.

Органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років. ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність покарання, будучи зареєстрованим на території іншої області, а фактично проживаючий не за місцем своєї реєстрації, може ухилятись від органів досудового розслідування та/або суду.

Окрім того, враховуючи що в Україні триває воєнний стан, залишаючись без запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за тяжкий злочин, матиме змогу залишити місце свого проживання та виїхати на непідконтрольну Україні територію.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії, очевидці та свідки вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення на даний час тільки встановлюються, тому, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 матиме можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування чи погроз, з метою зміни їх показань на його користь, для уникнення або пом`якшення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, або схилити до відмови від давання показань як потерпілих так і свідків, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, експертів, які проводитимуть судові експертизи, які для даної категорії кримінальних правопорушень є вирішальними за своєю суттю.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, перебуваючи на волі, з метою уникнення чи пом`якшення покарання, ОСОБА_5 може створити штучні докази чи підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Орган досудового розслідування зазначає, що інший більш м`який запобіжний захід застосувати не можливо, оскільки запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_5 не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вказаних ризиків, та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на тяжкість злочину, наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_7 , він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю та виконання покладених на нього, у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, обов`язків.

Не можливо застосувати до підозрюваного і запобіжного заходу у виді особистої поруки, оскільки під час проведення досудового розслідування органом досудового розслідування не встановлено осіб, які би заслуговували на довіру, щоб бути поручителями підозрюваного для виконання останнім покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КК України.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, не зможе повністю запобігти встановленим у ході досудового розслідування ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки ступінь значущості вказаних ризиків особливо значний, коли існує нагальна потреба у відшуканні та забезпеченні збереження доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину.

Ураховуючи обставини провадження та те, що внаслідок вчинення злочину загинула людина, з урахуванням вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, з підстав зазначених у клопотанні. Пояснив, що діями підозрюваного завдані тяжкі наслідки потерпілим. Існують ризики, зазначені у клопотанні, вважає що менш суворі запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Прокурор підтримала клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Пояснив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Пояснив, що після ДТП він викликав всі необхідні служби, перебував на місці до їх прибуття. Відшкодовує шкоду потерпілим, та і в подальшому буде надавати допомогу. Звертає увагу, що він працює над проектом бронебійного боєприпасу до срілецької зброї, надає допомогу ЗСУ та співпрацює із ними, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не буде відповідати ні інтересам ЗСУ , ні потерпілим, він не матиме можливості зарбляти кошти та допомагати потерпілим.

Захисник підозрюваного заперечив щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не притягувався до адміністративної відповідальності, має власну сім`ю, позитивно характеризується за місцем роботи, військовими частинами, з якими співпрацює. Вважає, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали даного провадження, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт та тримання під вартою.

Згідно із ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно із ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені дії.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУ НП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000563 від 12.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

13.06.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного, тому щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме : у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Пред`явлена ОСОБА_5 підозра ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Сторона обвинувачення вважає, що у цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також експертів, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні необережного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що може мати значення при визначенні ризику переховування.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами, а саме : діюче законодавство не містить заборони застосування більш м`якого запобіжного заходу, наявність у підозрюваного офіційних джерел доходу, наявність сім`ї та місця проживання, за місцем служби характеризується позитивно, є автором та розробником бронебійного боєприпасу до стрілецької зброї найбільш поширених калібрів стандартів НАТО, що не має аналогів у ЗСУ.

Що стосується такого ризику як вплив підозрюваного на потерпілих та свідків, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 працює, навчається в докторантурі та працює над докторською дисертацією, відомостей щодо впливу на потерпілих та свідків матеріали провадження не містять, крім того об`єктивна сторона злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 може підтверджуватися письмовими доказами та висновками експертиз. Тому, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не довела і наявність такого ризику як перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. У клопотанні зазначено, що підозрюваний може створювати штучні докази та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Однак, такі припущення сторони обвинувачення не можуть виправдовувати обрання найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме : ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні необрережного тяжкого кримінального правопорушення; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має сім`ю, працює на посаді головного інженера-проектувальника ТОВ «СТУДІЯ 9», за місцем роботи зарекомендував себе позитивно, матеріально забезпечений, є автором та розробником бронебійного боєприпасу до стрілецької зброї найбільш поширених калібрів стандартів НАТО, що має значно підвищити ефективність бойових підрозділів Збройних Сил України, відсутність ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме особистого зобов`язання, з покладанням обов`язків передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись статтями 115 ,177, 178, 179, 184, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ст. 194 КПК України такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за викликом у визначений час;

2) не відлучатися за межі м. Чернігова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього ухвалою слідчого судді обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Визначити термін дії обов`язків строком до 19.08.2025 року.

Контроль за виконанням ухвали, в частині застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, покласти на прокурора.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів до Чернігівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий cуддя ОСОБА_1