Справа № 461/280/25
Провадження № 1-кс/461/4707/25
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

30.07.2025 слідча суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні,відомості про яке внесене 04 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000550 від 29.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчої судді зі вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, вилучене 25.07.2025 у ході обшуку за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон Redmi 14, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено у спецпакет NPU 5004444.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування про кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000550 від 29.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 10.05.2024 між Комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «Західноукраїнський спеціалізований дитячий центр» (далі КНП ЛОР «Західноукраїнський спеціалізований дитячий центр») в особі виконуючої обов`язки директора ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЙ БІ ДІ ГРУП» (далі ТОВ «ЕЙ БІ ДІ ГРУП») в особі директора ОСОБА_7 , укладено договір № 81 (далі Договір), відповідно до предмету якого підрядник зобов`язується виконати роботи на об`єкті: «Капітальний ремонт відділення анестезіології та інтенсивної терапії КНП ЛОР «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» за адресою: місто Львів вул. Дністерська 27. Коригування (ДК 021:2015: 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація)», а Замовник прийняти і оплатити виконані роботи роботи. Ціна даного договору на момент укладення Договору є твердою і становить: 48 147 117, 95 грн. (сорок вісім мільйонів сто сорок сім тисяч сто сімдесят гривень дев`яносто п`ять копійок) в тому числі ПДВ 6 861 215, 31 грн. (шість мільйонів вісімсот шістдесят одна тисяча двісті п`ятнадцять гривень тридцять одна копійка). Однак, відповідно до додаткової угоди №6 від 22.11.2024, договірна ціна становить 24 437 729, 95 грн.

Відповідно до результатів будівельно-технічної експертизи та судово економічної експертизи, встановлено невідповідності об`ємів фактично виконаних робіт та використаних при цьому матеріалів, даним внесеним в Акту № 5/1 за грудень 2024 року приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, вартість фактично не виконаних будівельних робіт та не використаних при цьому матеріалів становлять 935 355, 00 грн.. Проведеною судовою почеркознавчою експертизою підтверджено, що підпис у графі генпідрядника, виконаний директором ТОВ «ЕЙ БІ ДІ ГРУП» ОСОБА_5 .

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується зібраними матеріалами та даними, які ОСОБА_5 вказав під час допиту його в процесуальному статусі свідка.

25.07.2025 на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова, проведено обшук за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено особистий мобільний телефон ОСОБА_5 мобільний телефон Redmi 14, без коду захисту, в чохлі, з пошкодженою задньою панеллю, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено у спецпакет NPU 5004444.

Зважаючи на те, що мобільний телефон вилучений, має критерії речових доказів, 25.07.2025 слідчим винесено постанову про визнання його речовим доказом та прилучення його до матеріалів кримінального провадження.

Мобільний телефон зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в мобільному телефоні може міститься інформація про спілкування, яка має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищенаведене, з метою збереження речових доказів, недопущення їх втрати чи зміни та використання їх у доказуванні, просить клопотання задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, у клопотанні просить проводити розгляд у його відсутності та відсутності прокурора.

З метою забезпечення арешту майна, слідча суддя вважає за можливе у порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідча суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Клопотання узгоджено з вимогами ст. 171 КПК України і доводи слідчого, якими він обґрунтовує клопотання, підтверджені доданими до клопотання копіями документів.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У частині 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000550 від 29.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України, триває, та у подальшому може виникнути необхідність у додатковому дослідженні вказаних у клопотанні речових доказів для встановлення відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, враховуючи викладене, слідча суддя доходить до висновку, що вказані у клопотанні речі та предмети відповідають критеріям ст. 98, ч.2 ст. 170 КПК України, а також можуть мати суттєве значення для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні для швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних до відповідальності. у зв`язку з чим, з метою їхнього збереження, слідча суддя вважає за необхідне накласти на них арешт.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під. час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження, вилученими в ході огляду місця події речима та предметами, з метою запобігання їхньому зникненню, пошкодженню чи відчуженню. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

На підставі вищевикладеного, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідча суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт з метою збереження речових доказів на майно, вилучене 25.07.2025 у ході обшуку за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон Redmi 14, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено у спецпакет NPU 5004444.

3. Виконання ухвали слідчого судді покласти на слідчих, які перебувають у групі слідчих у кримінальному провадженні № 0000550 від 29.05.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя ОСОБА_8