Справа № 461/3604/25
Провадження № 1-кс/461/3010/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000155 від 01.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лавриків Жовківського району Львівської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, не депутата, не інваліда, не адвоката, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Галицького районного суду м. Львова звернувся з клопотанням старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області майор поліції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000155 від 01.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що відповідно до вимог ст. 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції, яка ратифікована Верховною Радою України 18.10.2006 та набрала чинності для України 01.01.2010, кожна Держава-учасниця розглядає можливість вжиття таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для визнання злочинами наступних дій, якщо вони вчинені умисно:

a) обіцянка, пропозиція або надання державній посадовій особі чи будь-якій іншій особі, особисто або через посередників, будь-якої неправомірної переваги, щоб ця посадова особа чи така інша особа зловживала своїм справжнім або удаваним впливом з метою одержання від адміністрації чи державного органу Держави-учасниці будь-якої неправомірної переваги для ініціатора таких дій чи будь-якої іншої особи;

Разом з цим, ОСОБА_4 , діючи у порушення наведених вище вимог нормативних актів, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Відповідно до Розділу 1 «Загальні положення» ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» однією із основних функцій Державної прикордонної служби України є: здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення.

Відповідно наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №416-ОС від 27.03.2025 - ОСОБА_8 призначений на посаду заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) з морально-психологічного забезпечення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б).

Відповідно до п. 1.4 посадової інструкції заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) з морально-психологічного забезпечення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону, затвердженої наказом НОМЕР_1 прикордонного загону від 16.09.2021 № 167-ОД (із змінами, внесеними згідно з наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону №20 - ОД від 21.02.2025 - ОСОБА_8 в своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами і розпорядженнями Президента України, Постановами та розпорядженнями Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства внутрішніх справ України, інших органів виконавчої влади, які прийняті у межах їх повноважень, міжнародними Договорами та Угодами України, що регламентують діяльність на державному кордоні, домовленостями Головних Прикордонних Уповноважених (Представників) та їх заступників, наказами та розпорядчими актами прикордонного загону та вищих органів управління, Положенням про відділ прикордонної служби та цією посадовою інструкцією.

ОСОБА_4 з метою реалізації злочинного умислу, що полягав в пропозиції та наданні неправомірної вигоди в розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США що згідно офіційного курсу НБУ становило 250 770 гривень за вчинення ОСОБА_8 дій з використанням свого службового становища, а саме - за безперешкодний пропуск ОСОБА_4 , на контрольованому ним ( ОСОБА_8 ) пропускному пункті, безперешкодного перетину державного кордону України в одну із країн Європейського союзу без оформлення будь-яких належних документів. ОСОБА_4 достовірно знаючи, що ОСОБА_8 , з яким він перебуває в товариських відносинах, працює на посаді заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », наприкінці квітня 2025 зі свого номеру телефону НОМЕР_2 зателефонував на номер телефону НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 та домовився із останнім про зустріч.

Відповідно до попередньої домовленості ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_8 наприкінці квітня 2025 за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_2 . В ході спілкування ОСОБА_4 розповів ОСОБА_8 про наміри реалізувати розроблений ним злочинний план, що полягав в сприянні ОСОБА_8 використовуючи своє службове становище незаконно переправити ОСОБА_4 через державний кордон України, та особливістю реалізації такого плану було те, що він бажав незаконно покинути межі території України будь-яким незаконним способом з метою уникнення від подальшої мобілізації без повернення в Україну.

В подальшому, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на надання заступнику начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » - ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США за вчинення останнім дій з використанням свого службового становища, а саме - за безперешкодний пропуск ОСОБА_4 , на контрольованому ним ( ОСОБА_8 ) пропускному пункті, безперешкодного перетину державного кордону України в одну із країн Європейського союзу без оформлення будь-яких належних документів.

В свою чергу, ОСОБА_8 розуміючи, що ОСОБА_4 має намір вчинити злочин, повідомив про це правоохоронні органи та з 02.05.2025 почав діяти під їх контролем.

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 06.05.2025 попередньо здвонившись із ОСОБА_8 за допомогою мобільного телефону домовився із ним про зустріч з метою детальнішого обговорення його виїзду. Того ж дня приблизно о 18.40 год. ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_8 на парковці біля ресторану «МакДональдз» що на проспекті В. Чорновола, 93 у м. Львові. В ході розмови, ОСОБА_4 підтвердив свій намір ОСОБА_8 будь-яким способом перетнути державний кордон України, заручившись його допомогою, оскільки раніше з даного питання він неодноразово звертався до інших знайомих, і всі спроби щодо незаконного виїзду його за кордон були безуспішні. Також він скаржився, що не може отримати відстрочку, складність процедури проходження ВЛК та отримання правових підстав для виїзду за кордон. В ході розмови, ОСОБА_8 неодноразово запитував у ОСОБА_4 чи є у нього законні підстави для виїзду, на що він йому відповів, що немає, однак сказав що на даний час згідно військово-облікових документів в розшуку він не знаходиться, продемонструвавши це на своєму мобільному телефоні. Після цього, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 щоб він надіслав йому в будь-який електронний месенджер фото своїх військово-облікових документів, фото його та його дружини - ОСОБА_10 паспортів, а також фото транспортного засобу, на якому він планує перетнути кордон. Приблизно о 22.30 год. ОСОБА_11 надіслав ОСОБА_8 на мобільний телефон в додаток «WhatsApp» фото своїх військово-облікових документів, фото паспорту своєї дружини ОСОБА_12 , свій паспорт та фотографію свого автомобіля, на якому він планує перетинати державний кордон України, а саме на транспортному засобі «марки «Seat» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 ». Також ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 щоб він зустрівся із ним перед пропускним пунктом «Угринів» о 12.00 год. 08.05.2025 для подальшого перетину кордону. ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 що грошові кошти в сумі 6000 доларів США, з яких 5000 доларів США він віддасть готівкою, а 1000 доларів США надішле на картковий рахунок, який йому надасть ОСОБА_8

07.05.2025 близько 20:00 ОСОБА_8 зі свого мобільного номеру НОМЕР_3 зателефонував на номер телефону НОМЕР_2 , з якого йому раніше дзвонив ОСОБА_4 та з яким вони домовились про зустріч на 12.00 год. 08.05.2025 перед пропускним пунктом «Угринів» та повідомив йому щоб він приїхав на 10. 00 год. на що він погодився, та повідомив, коли він буде на місці то мені зателефонує.

З цією метою 08.05.2025 відповідно до попередньої домовленості ОСОБА_8 близько 10.20 год. прибув на зустріч із ОСОБА_4 , яка відбулась перед пропускним пунктом «Угринів», неподалік біля магазину «Exchange 0-24 стархування», що по вул. Центральна в с. Угринів, Шептицького району, Львівської області.

В ході розмови ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 4600 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становило 192 257 гривень, за вчинення останнім дій, з використанням свого службового становища, а саме - за безперешкодний пропуск ОСОБА_4 , на контрольованому ним ( ОСОБА_8 ) пропускному пункті, безперешкодного перетину державного кордону України в одну із країн Європейського союзу та решту суми в розмірі 1400 доларів США обіцяв надіслати на картковий рахунок, який повинен був йому надати ОСОБА_8 .

Однак, протиправна діяльність ОСОБА_4 була припинена правоохоронними органами, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в пропозиції та наданні службовій особі, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, особі, яка займає відповідальне становище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 - ч. 3 ст. 369 КК України: пропозиція та надання службовій особі, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, особі, яка займає відповідальне становище.

Слідчий зазначає, що обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження, а саме:

- матеріалами УСР у Львівській області ДСР НП України №94 від 29.04.2025;

- матеріалами відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону ГВЗВБ та ВБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 №16.2/32005-25 від 28.04.2025;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 02.05.2025, 07.05.2025, 08.05.2025;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.05.2025;

- протоколом огляду місця події від 08.05.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження №0000155.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

А тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність обрання до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання за вищевказаними підставами та просила його задовольнити.

Захисники підозрюваного ОСОБА_4 - адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання слідчого заперечили покликаючись на необгрунтованість викладених у клопотанні обставин та відповідно безпідставність вимог. Вважають, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є необгрунтованою, а ризики - недоведеними. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у разі застосування підозрюваному запобіжного заходу вигляді тримання - визначити мінімальний розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників.

Слідчий суддя, дослідивши зміст клопотанням про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000155 від 01.05.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Львівською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону.

08.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки вручені підозрюваному у встановлений законом термін.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строки.

Мотиви і оцінка слідчого судді щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді на даному етапі кримінального провадження доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного в клопотанні кримінального правопорушення, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є його причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Враховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру від 08.05.2025, вчинив зазначене кримінальне правопорушення та на даному етапі досудового розслідування є достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Щодо наявності ризиків та їх обґрунтованість.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) підтверджується тим, що у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, з конфіскацією майна, або без такої і це може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі - з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрюваний може незаконно перетнути державний кордон України.

Водночас, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні) підтверджується тим, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу, у тому числі ОСОБА_8 та інших шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства, з метою зміни або відмови їх від показів.

Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином) підтверджується тим, що ОСОБА_4 , розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, обставини вчинення якого на даний час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення).

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється), полягає в тому, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину, у якому підозрюється - задля вирішення питання щодо можливості перетину державного кордону попри наявні обмеження під час дії воєнного стану.

Таким чином, в судовому засіданні підтверджується наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків спростовуються стадією кримінального провадження, в якому досудове розслідування не закінчено, свідки не були допитані безпосередньо судом, у зв`язку з чим наявна потреба у застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою застосування на стадії досудового розслідування запобіжного заходу відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, про які зазначав слідчий у клопотанні.

Підозрюваний відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , обставини вчинення злочину та його наслідки і суспільну небезпеку, особу підозрюваного, а також те, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, зазначених у клопотанні, для запобігання яких слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним, клопотання слідчого в частині обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є обґрунтованим, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ЦПК України, та наявність яких встановлена в судовому засіданні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо розміру застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У клопотанні про обрання запобіжного заходу вказано, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 набуло значного суспільного резонансу, оскільки відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених умисно із наданням неправомірної вигоди службовій особі за сприяння у незаконному переправлені особи призовного віку чоловічої статі у період дії воєнного стану під час загальної мобілізації через державний кордон за межі України, що підриває обороноздатність України. За таких обставин, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та його тяжкості, майнового стану підозрюваного, а також набутого значного суспільного резонансу, на думку органу досудового розслідування розмір застави ОСОБА_4 , необхідно встановити у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Саме такий розмір застави, на думку сторони обвинувачення, забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі України.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого (підозрюваного) на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що вказаний у клопотанні розмір застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб необґрунтований та непомірний для підозрюваного, а тому, враховуючи тяжкість злочину, його суспільну небезпечність та наслідки, особу підозрюваного, обставини вчинення злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 151400 гривень 00 копійок.

Даний розмір застави слідчий суддя вважає достатнім та таким, що забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

За наведених вище обставин подане клопотання підлягає частковому задоволенню.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177,178, 182, 183 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000155 від 01.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лавриків Жовківського району Львівської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, не депутата, не інваліда, не адвоката, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, тобто до 06.07.2025 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_8 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного у разі внесення застави, визначити до 06 липня 2025 року, у межах строку досудового розслідування.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.05.2025 року.

Cлідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_13