У Х В А Л А

про залишення касаційної скарги без руху

23 травня 2025 року

м. Київ

справа № 127/6097/23

провадження № 51-1925ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2024 року,

в с т а н о в и в:

Засуджена ОСОБА_4 звернулася до Суду з касаційною скаргою, в якій виклала вимогу про перевірку вказаного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на предмет її відповідності вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, засуджена, висловлюючи незгоду із судовими рішеннями, має вказати в чому полягають допущені, на її думку, порушення, які відповідно до ст. 438 КПК України можуть бути підставами для скасування або зміни оскаржуваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Натомість, як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 ,окрім іншого, вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оспорює правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до ст. 433 КПК України перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Також, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Проте, в касаційній скарзі засуджена висуває взаємовиключні вимоги, порушуючи питання про скасування вироку, застосування ст. 36 Кримінального кодексу України та перекваліфікацію її дій на ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України із призначенням відповідного покарання.

Крім того, як видно зі змісту касаційної скарги, вирок місцевого суду ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 лютого 2025 року залишено без змін. Втім засуджена не вказує, в чому саме полягає незаконність рішення апеляційного суду, які конкретно порушення вимог закону, на її думку, були допущені цим судом, які саме доводи поданої нею апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не перевірив і не дав на них умотивованих відповідей та яке рішення, на її переконання, має ухвалити касаційний суд й стосовно ухвали апеляційного суду з огляду на положення ст. 436 КПК України.

До того ж, згідно з ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень (вироку місцевого суду, ухвали апеляційного суду), які оскаржуються.

За таких обставин, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, у зв`язку із чим колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху і встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати 15 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Водночас, звертаємо увагу засудженої ОСОБА_4 на те, що для складання та подання касаційної скарги вона може скористатися правовою допомогою, а саме засуджена має право через адміністрацію установи, в якій утримується, звернутися за правовою допомогою до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Керуючись ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2024 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків касаційної скарги, що становить 15 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала скаргу.

Касаційна скарга підлягає поверненню в разі, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3