УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 03.12.2024 року (справа №761/43519/24) в рамках кримінального провадження №0001631, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 03.12.2024 року (справа №761/43519/24) в рамках кримінального провадження №0001631, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2023 року.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що детективами відділу детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001631 від 31.08.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1 ст. 204, ч.ч. 1,2 ст. 209 КК України.

18.11.2024 за адресою: м. Київ, вул. Роберта Лісовського, 8-А, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.10.2024 року (справа №761/39347/24, провадження №1-кс/761/26136/2024), проведено обшук транспортного засобу, а саме: вантажного фургону (із гідро бортом) MAN LE180C, д.н.з. НОМЕР_1 , який в подальшому був вилучений.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2024 року (справа №761/43519/24, провадження №1-кс/761/28727/2024) накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , окрім іншого на вантажний фургон (із гідро бортом) MAN LE180C, VIN НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 .

Між тим, адвокат зауважує, що зазначений арешт включає в себе заборону на право користування вищезгаданим транспортним засобом, що значно обмежує права власника та створює труднощі у забезпеченні повсякденних потреб.

Водночас, арешт транспортного засобу в частині неможливості користування транспортним засобом є необґрунтованим, оскільки транспортний засіб не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення; не доведено, що він має доказове значення у кримінальному провадженні та відсутні ризики його приховування, пошкодження або використання з метою перешкоджання досудовому розслідуванню.

Так з урахуванням тривалого терміну дії арешту майна особи, яка не має процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні, представник власника майна зауважує, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба та просить скасувати арешт в частині користування транспортним засобом.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив задовольнити на підставі наведених у ньому доводів.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна та просив відмовити у задоволенні, зауваживши, що таке клопотання є передчасним.

Заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001631, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2024 року (справа №761/43519/24, провадження №1-кс/761/28727/2024) накладено арешт, зокрема, на вантажний фургон (із гідро бортом) MAN LE180C, VIN НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому, підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2024 року, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ст. 174 КПК України закріплює, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Так, згідно з абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вимоги абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачаються, що обов`язок доведення, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Жодних доказів, які б спростовували доводи представника власника майна та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна в частині користування транспортним засобом, до суду надано не було, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшов до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна в частині користування транспортним засобом.

Враховуючи співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2024 року, на вантажний фургон (із гідро бортом) MAN LE180C, VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , в частині користування транспортним засобом.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-171, 173, 174, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 03.12.2024 року (справа №761/43519/24) в рамках кримінального провадження №0001631, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2023 року - задовольнити.

Скасувати арешт на вантажний фургон (із гідро бортом) MAN LE180C, VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , в частині користування транспортним засобом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6