Справа № 194/789/25
Номер провадження 1-кс/194/112/25
У Х В А Л А

про продовження строку запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

15 липня 2025 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції у залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні від 18.05.2025 року №0000223 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, розлученого, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, в посаді старшого розвідника відділення збору та обробки даних розвідки взводу управління розвідувальної роти, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдата», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та додані до клопотання матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що солдат ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, проходячи її в посаді старшого розвідника відділення збору та обробки даних розвідки взводу управління розвідувальної роти, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдата», 18.05.2025 близько 15:50 год., знаходячись біля пункту тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , а саме біля житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, через раніше виникле неприязне ставлення до ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, під час виниклої між ними сварки, дістав ніж з кишені одягнутих на ньому джинсових штанів, після чого, тримаючи вказаний ніж у правій руці, діючи умисно, з метою спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар вказаним ножем в область тулубу, внаслідок чого ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки у лівому підребер`ї на 5 см нижче реберної дуги із ушкодженням великого чепця та брижі тонкої кишки, гемоперитонеум утворилося від дії плаского предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями та діям за ударним механізмом та за своїм характером відноситься до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя, після отримання яких ОСОБА_6 втік з місця події, ОСОБА_5 припинив свої злочинні дії.

14.07.2025 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, було скеровано до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Прокурор зазначає, що встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. У зв`язку з чим, прокурор просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів, але не пізніше ніж до підготовчого судового засідання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Також зазначає, 11.07.2025 року ОСОБА_5 було вручено обвинувальний акт.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу заперечував, в той же час просив обрати домашній арешт, покладені на нього обов`язки буде виконувати. Також зазначив, що вину у скоєному визнає.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , та просив обрати йому особисте зобов`язання, оскільки ризики для подальшого тримання під вартою не доведені. Також зазначив, що ОСОБА_5 завдану шкоду відшкодував, вину у скоєному визнав, окрім того, має на утриманні матір, яка має інвалідність. На даний час обвинувальний акт скеровано до суду.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно витягу з ЄРДР, обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 18.05.2025 року №0000223 за обвинуваченням ОСОБА_5 , 14.07.2025 року направлено в суд з обвинувальним актом.

Згідно інформації з порталу Судова влада, по справі № 185/7713/25, вбачається, що кримінальне провадження було розподілене в Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області, втім, підготовче судове засідання ще не проведене.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Розглядаючи питання щодо обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує ст.ст. 177, 178 КПК України та вимоги ст. 194 КПК України, якою передбачено, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Перелік доказів зібраних під час досудового розслідування, та які долучені до матеріалів клопотання щодо підтвердження обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри, є вагомими, при цьому слідчий суддя вважає, що більш детальну оцінку вказаним доказам надасть суд в ході судового розгляду під час вивчення змісту цих доказів та під час перебування в нарадчій кімнаті при прийнятті остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, однак на даній стадії судового провадження, на думку слідчого судді, цього достатньо для вирішення питання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні прокурора.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.05.2025 року за №0000223 за ч. 1 ст. 121 КК України.

18.05.2025 року о 20-05 год. ОСОБА_5 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України.

19.05.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

11.07.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

20.05.2025 року ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20-05 год. 16.07.2025 року.

В ході досудового розслідування було встановлено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, що підтверджується зібраними доказами: протоколами огляду місця події від 18.05.2025 року; протоколом прийняття заяви від 19.05.2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 19.05.2025 року; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 від 04.06.2025 року; протоколами огляду предметів від 19.05.2025 року, від 03.06.2025 року; постановами про визнання речовими доказами від 18.05.2025 року, від 19.05.2025 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_7 від 18.05.2025 року, ОСОБА_8 від 18.05.2025 року, ОСОБА_9 від 19.05.2025 року, ОСОБА_10 від 18.05.2025 року, ОСОБА_11 від 19.05.2025 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.05.2025 року; висновками судово-медичних експертиз від 02.07.2025 року; протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_5 від 19.05.2025 року.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» («Klishyn v. Ukraine» № 306/1/04 від 23.02.2012) наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Слідчий суддя, враховує вимоги ст.ст. 177, 178, 183 КПК України та те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що у відповідності зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, та згідно пред`явленого обвинувачення вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Під острахом отримання можливого покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України. Запобігання ризикам переховування підозрюваного/обвинуваченого від суду становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства.

Також слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 , як військовослужбовець, значно краще ніж пересічний громадянин України володіє інформацією, щодо місць проходу на територію, яка тимчасово непідконтрольна органам державної влади України, і може використовувати вказану інформацію для переховування на вказаній території. З урахуванням вказаного факту, а також того, що останній не має міцних соціальних зв`язків, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може переховуватися від суду.

Слід врахувати, що ОСОБА_5 проходить військову службу в одній військовій частині з потерпілим у кримінальному провадженні. Окрім того, ОСОБА_5 має доступ до матеріалів кримінального провадження, в тому числі до анкетних даних свідків у кримінальному провадженні, що у поєднанні з тяжкістю злочину, у якому підозрюється/обвинувачується ОСОБА_5 та суворості покарання, яке загрожує йому у випадку доведення вини, з метою уникнення встановленої законом відповідальності є досить високим ризик того, що перебуваючи на волі він може незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні шляхом погроз або застосуванням насильства.

Отже, наявність ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному правопорушенні обґрунтовується тим, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_5 , будь-яким чином може впливати на вказаних осіб, з метою зміни чи викривлення показів на його користь.

Крім того, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, характер та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється/обвинувачується останній, а також навички останнього поводження з вогнепальною зброєю як військовослужбовця та доступ під час виконання службових обов`язків до вогнепальної зброї та бойових припасів, в тому числі до необлікованих, свідчить про підвищену небезпеку останнього. В тому числі, є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі і злочин проти життя та здоров`я особи, про що свідчить очевидна психологічна спроможністю підозрюваного вільно, виключно за своїм бажанням, без розумної причини самозахисту чи виконання державного або громадського обов`язку застосувати насильство відносно інших осіб.

Вказане свідчить про наявність ризику вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також, слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 , на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання охарактеризований позитивно.

Окремо судом враховується те, що згідно пред`явленої підозри/обвинувачення ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи при цьому військовослужбовцем.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 відшкодовано завдану шкоду, а також те, що останній має на утриманні матір, яка є особою з інвалідністю, втім, вказані обставини у своїй сукупності не свідчать про неможливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення вчинено в умовах воєнного стану, слідчий суддя вважає, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування, оскільки на сьогодні в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану.

В той же час, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_5 на даний час є військовослужбовцем, а тому на останнього покладаються права, обов`язки військовослужбовця.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Отже, оскільки ОСОБА_5 є військовослужбовцем, з урахуванням положень Закону України «Про попереднє ув`язнення», Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, тримання під вартою в ізоляторі тимчасового тримання повинно відбуватись на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти відповідає особі ОСОБА_5 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи, що ОСОБА_5 , захворювань, які б перешкоджали йому утримуватись в умовах гауптвахти, у тому числі за станом здоров`я, не має, характеру, обставин та тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вони не зменшились, не змінились та продовжують існувати.

Слідчий суддя приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість підозри не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Також, як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Крім того, згідно зі статтями 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, отже менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

В той же час, суд не ігнорує аргументи, які наводяться захисником, проте в даному конкретному випадку, суд оцінюючи вищевказані обставини, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість підозри не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, у зв`язку з чим, клопотання захисника та обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який задоволенню не підлягає.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, тому підлягає частковому задоволенню.

Слідчий суддя, зазначає, що про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не буде мати негативного впливу на обороноздатність держави в умовах воєнного стану та підриву авторитету Збройних Сил України.

Отже, слідчим суддею враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, з урахуванням чого суд не знаходить підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи наявні ризики, підвищену суспільну небезпеку інкримінованого йому кримінального правопорушення, в даному випадку загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого та обмеження його конституційних прав, у даному випадку є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Слідчий суддя наголошує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Крім того, згідно пред`явленої підозри, ОСОБА_5 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто ним, згідно пред`явленої підозри, вчинено злочин із застосуванням насильства, тому з урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 32, 131, 132, 176, ч. 1 ст. 177, 178, 183- 184, 193-194, 196-197, 369, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який - відмовити.

Клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком до 23-59 годин 02.09.2025 року без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє до 23-59 годин 02.09.2025 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 15.07.2025 року о 10-30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1