Єдиний унікальний номер судової справи 201/7934/25
Номер провадження 1-кп/201/1050/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене 10 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000824 обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Писцове, Комсомольського району, Івановської області, російської федерації, громадянки України, зі слів з середньотехнічною освітою, вдови, пенсіонерки, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 квітня 2025 року № 235/2025 строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року.

09 червня 2025 року в проміжок часу з 11:05 по 11:07 годин ОСОБА_4 перебуваючи на другому поверсі у будівлі ТРЦ «Neo Plaza», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Марії Кюрі, буд. 5, на лавці побачила мобільний телефон марки Тесno Spark 6 4/64 GB в захисному чохлі чорного кольору, в якому перебувала SD карта марки Kingston micro sd 128 gb, що належить потерпілій ОСОБА_5 , який визначила об?єктом свого злочинного посягання.

Далі, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, усвідомлюючи, що вказане майно належить конкретному власнику і що вона протиправно обертає його на свою користь, шляхом вільного доступу взяла з поверхні лавки, розташованої на другому поверсі вказаного торгового центру, тобто заволоділа чужим майном - мобільним телефоном марки Tecno Spark 6 4/64 GB, вартістю 3 525,75 гривень, в захисному чохлі чорного кольору, вартістю 134,70 гривень, в якому перебувала SD карта марки Kingston micro sd 128 gb, вартістю 339 гривень, після чого покинула місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 3 999,45 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю і суду показала, що потерпілу ОСОБА_5 не знала до цих подій.

09 червня 2025 року приблизно о 11 годині вона перебувала на другому поверсі у будівлі ТРЦ «Neo Plaza», де побачила на лавці побачила мобільний телефон в чорному чохлі марки Tecno Spark, та скориставшись тим, що потерпіла відійшла, вирішила його викрасти. Переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, вона взяла мобільний телефон та на ескалаторі спустилася на перший поверх та покинула торгівельний центр. Далі пішла на зупинку, з якої на маршрутному транспортному засобі доїхала додому. Приїхавши додому, вона вимкнула телефон та зберігала його за своїм місцем проживання. Наступного дня до неї приїхали співробітники поліції, які вилучили викрадений нею мобільний телефон.

При цьому, не оспорювала ні фактичні обставини інкримінованого злочину, ні марку мобільного телефону, ні його вартість. Зазначила, що розуміє, що вчинила злочин в умовах воєнного стану. У скоєному щиро розкаялася та просила призначити мінімальне покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а так само визнала всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не заперечуються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченої, наданими нею безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_6 діяння і ніким не заперечуються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченою дійсно мало місце, в її діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, обвинувачена винна у вчиненні цього злочину, а тому підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченої, судом встановлено, що ОСОБА_4 зі слів має середньотехнічну освіту, вдова, пенсіонерка, раніше не судима, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, має постійне місце проживання, раніше не судима і не притягалася до кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття у скоєному.

Передбачені ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого нею злочину, враховує особу обвинуваченої та обставину, що пом`якшує її покарання, та приходить до переконання, що останній має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів.

Разом із цим, виходячи з наведених вище обставин та проаналізованих даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 у їх сукупності, враховуючи вік останньої та її щире каяття у скоєному, а також те, що тяжких наслідків від вчиненого злочину не настало, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за нею постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням.

До того ж, дотримуючись принципу індивідуалізації покарання, з огляду на особу обвинуваченої та з огляду на вік останньої, яка є пенсіонеркою, не працює/не навчається, суд вважає за необхідне покласти на останню передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Покладення на обвинувачену таких обов`язків в повній мірі відповідає як вимогам закону та її особу, так і буде в повній мірі сприятиме меті покарання кару, та й виправленню останньої.

Така позиція суду повністю узгоджується із правовою позицією викладеною в ухвалі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду України від 04.11.2019 року (справа № 686/6552/18, провадження № 51-5411ск19) щодо альтернативності видів обов`язків, визначених у п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

В межах даного кримінального провадження і заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувались.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судово-товарознавчої експертизи за висновком експерта № СЕ-19/104-25/23963-ТВ від 16.06.2025 року в розмірі 1 782 (однієї тисячі семисот вісімдесяти двох) гривень 80 копійок, судово-товарознавчої експертизи за висновком експерта № СЕ-19/104-25/23962-ТВ від 16.06.2025 року в розмірі 4 457 (чотирьох тисяч чотирьохсот п`ятдесяти семи) гривень 00 копійок, на користь держави.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

-мобільний телефон марки Тесno Spark 6 4/64 GB чорного кольору, з захисним чохлом, захисним склом, які відповідно до розписки відповідального зберігання від 20 червня 2025 року передані на зберігання ОСОБА_5 необхідно вважати повернутими;

-паперовий конверт білого кольору з диском марки «Axent» формату DVD-R, копіями товарних чеків, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000824, що знаходяться у прокурора - необхідно зберігати в цих матеріалах.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи за висновком експерта № СЕ-19/104-25/23963-ТВ від 16.06.2025 року в розмірі 1 782 (однієї тисячі семисот вісімдесяти двох) гривень 80 копійок, судово-товарознавчої експертизи за висновком експерта № СЕ-19/104-25/23962-ТВ від 16.06.2025 року в розмірі 4 457 (чотирьох тисяч чотирьохсот п`ятдесяти семи) гривень 00 копійок, на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-мобільний телефон марки Тесno Spark 6 4/64 GB чорного кольору з захисним чохлом, захисним склом, які відповідно до розписки відповідального зберігання від 20 червня 2025 року передані на зберігання ОСОБА_5 необхідно вважати повернутими;

-паперовий конверт білого кольору з диском марки «Axent» формату DVD-R, копіями товарних чеків, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000824, що знаходяться у прокурора - необхідно зберігати в цих матеріалах.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1