Справа № 946/2978/25
Провадження № 1-кс/946/907/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження: слідчий - ОСОБА_3 , прокурор - ОСОБА_4 , захисник - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вилкове, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та що фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В клопотанні слідчого зазначається, що відділенням № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000345 від 07.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з липня 2023 року по серпень 2023 року, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення дій сексуального характеру пов`язаним із вагінальним проникненням у тіло малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з використанням власних гениталій.

При цьому, в період часу з липня 2023 року по серпень 2023 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, реалізовуючи свій злочинний умисел на вчинення розпусних дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , користуючись безпорадним станом останньої, а саме нездатністю розуміти характер і значення скоюваних з нею дій та чинити опір через малолітній вік, ОСОБА_7 , невстановлену кількість разів, із використанням свого статевого органу, задовольняв власну статеву пристрасть.

Так, в період з липня 2023 року по серпень 2023 року, більш точного часу встановити не вдалося, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на зґвалтування малолітньої ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, неодноразово запрошував потерпілу до приміщення будинку де мешкав, за адресою: АДРЕСА_1 . Після того, як ОСОБА_8 заходила у вказане приміщення ОСОБА_7 , діючи с прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті задоволення власної статевої пристрасті, достовірно знаючи, що потерпіла є малолітньою та усвідомлюючи, що вона за своїм психічним станом не могла розуміти вчинюваних з нею дій та чинити опір, вводив свій статевий орган в вагінальний отвір малолітньої ОСОБА_8 . В результаті вчинення сексуальних дій малолітня ОСОБА_8 завагітніла та 12.04.2024 року народила ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється в учинені дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням гені талій (зґвалтування), щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

28.06.2024 року вручено повідомлення про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України дружині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_10 .

З метою вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 на адресу мешкання останнього було направлено 3 повістки про виклик на 01.07.2024, 02.07.2024 та 03.07.2024, однак останній без поважних причин до відділення поліції №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області не з`явився.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , остання повідомила про те, що її чоловік з листопада 2023 року перебуває за кордоном, та перебуває в якості члена екіпажу морського судна «Тритон», зв`язок з ним підтримує через мобільний номер телефону НОМЕР_1 . Наразі ОСОБА_11 пояснила, що дистанційно спілкується з чоловіком через фінансові потреби на утримання їх спільних дітей, та іноді він передавав їй грошові кошти через дівчину агента, яка працює в компанії ТОВ «Тритон». Також їй відомо, що її чоловік наразі шукає роботу через інтернет у Чехії та Словакії.

На даний час ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

09.07.2024 слідчим СВ ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У ході виконання доручення слідчого та здійснення заходів в рамках заведеної ОРС з ВП №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 17.04.2025 надійшли матеріли про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перетнув 03.11.2023 державний кордон України у пункті пропуску «Рені» на виїзд до Республіки Молдова та станом на 17.04.2025 не повертався до України.

Як посилається слідчий у своєму клопотанні, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 статті 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 та свідків.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити, обрати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави, за відсутності підозрюваного, в порядку, передбаченому реченням першим частини шостої статті 193 КПК України.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, однак вважає, що потрібно розбиратися у всіх деталях.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, постановою слідчого СВ ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 09.07.2024 оголошений у розшук. 22.04.2025 слідчим відділення № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 оголошено підозрюваного ОСОБА_7 у міжнародний розшук, про що винесено відповідну постанову.

Клопотання слідчого про обрання до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою розглядається судом за відсутності обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави обрання запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні відділення № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000345 від 07.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється в учинені дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням гені талій (зґвалтування), щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

28.06.2024 року вручено повідомлення про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України дружині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_10 .

З метою вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 на адресу мешкання останнього було направлено 3 повістки про виклик на 01.07.2024, 02.07.2024 та 03.07.2024, однак останній без поважних причин до відділення поліції №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області не з`явився.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , остання повідомила про те, що її чоловік з листопада 2023 року перебуває за кордоном, та перебуває в якості члена екіпажу морського судна «Тритон», зв`язок з ним підтримує через мобільний номер телефону НОМЕР_1 . Наразі ОСОБА_11 пояснила, що дистанційно спілкується з чоловіком через фінансові потреби на утримання їх спільних дітей, та іноді він передавав їй грошові кошти через дівчину агента, яка працює в компанії ТОВ «Тритон». Також їй відомо, що її чоловік наразі шукає роботу через інтернет у Чехії та Словакії.

На даний час ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

09.07.2024 слідчим СВ ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У ході виконання доручення слідчого та здійснення заходів в рамках заведеної ОРС з ВП №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 17.04.2025 надійшли матеріли про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перетнув 03.11.2023 державний кордон України у пункті пропуску «Рені» на виїзд до Республіки Молдова та станом на 17.04.2025 не повертався до України.

На даний час ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.152 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та у їх сукупності, а саме:

- Протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із застосуванням методики «зелена кімната» на базі ОНДІСЕ та залучити фахівця-психолога лабораторії психологічних, мистецтвознавчих та інших видів досліджень для участі у запланованих слідчих діях, яка визнала наявність статевого акту у неї з ОСОБА_7 , внаслідок якого вона завагітніла і у неї народилася дитина;

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в якому остання повідомила, що її малолітня донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вже на протязі тривалого часу мешкала у її знайомих- ОСОБА_13 та ОСОБА_7 через те, що у неї була відсутня можливість забезпечувати доньці ОСОБА_8 доступ до освітнього порталу «ZOOM», окрім того її донька допомагала ОСОБА_10 по господарству та дивилася за її трьохрічним сином. Надалі в січні 2024 року ОСОБА_14 звернула увагу на те, що у її малолітньої доньки ОСОБА_8 почав рости живіт, після відвідування медичних лікарів, останні повідомили їй, що її малолітня донька вагітна та перебуває на 6 місяці вагітності. Крім того, подзвонивши ОСОБА_7 на мобільний номер телефону НОМЕР_1 , ОСОБА_15 зізнався, що мав з її донькою статеві відносини та що він дійсно майбутній батько дитини;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який є вітчимом малолітньої потерпілої ОСОБА_8 та якій повідомив, що ОСОБА_17 до ОСОБА_7 , який йому приходиться кумом, вона ходила ще з 11 років та з його сином ОСОБА_18 робили домашнє завдання разом, а також ОСОБА_17 допомагала дружині ОСОБА_19 доглядати їх дитину. В період з 2022 по 2023 рік ОСОБА_17 вдома з`являлась рідко та більшість часу проводила в сім`ї ОСОБА_20 , на прохання з`явитися вдома вона відповідала на підвищених тонах. На початку червня 2023 року ОСОБА_21 почав збирати документи, для того, щоб піти у рейс. Приблизно 16 січня 2024 року до них додому прийшли знайомі , які повідомили, що у них є підозра, що ОСОБА_17 вагітна, на що ОСОБА_22 одразу ж ОСОБА_17 поїхали до лікаря гінеколога для точного уточнення цього факту. В лікарні ОСОБА_22 повідомили, що ОСОБА_17 перебуває на 6 місяці вагітності, після чого ОСОБА_22 звернулась до поліції;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка розповіла про те, що ОСОБА_8 дійсно на протязі майже півтори років приходила до них додому та з її середнім сином робила домашнє завдання через портал «ZOOM», оскільки в її матері не було можливості забезпечити доньку вільним доступом до вказаного порталу. Окрім цього ОСОБА_17 завжди допомагала ОСОБА_23 по хатнім справам та допомагала доглядати малолітню дитину ОСОБА_23 та ОСОБА_15 , а також додала, що чоловік завжди до ОСОБА_17 відносився як до власної рідної дитини. Надалі ОСОБА_23 повідомила про те, що її чоловік з листопада 2023 року перебуває за кордоном, та перебуває в якості члена екіпажу морського судна, якого саме не знає, зв`язок з ним підтримує через мобільний номер телефону НОМЕР_1 , при останньому спілкуванні через мобільну мережу, ОСОБА_15 повідомив їй, що знаходиться у Республіці Молдова. Також ОСОБА_11 зазначили, що зв`язок з ОСОБА_24 вона завжди тримала через мобільний номер телефону НОМЕР_2 ;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка повідомила, про те, що її чоловік з листопада 2023 року перебуває за кордоном, та перебуває в якості члена екіпажу морського судна «Тритон», зв`язок з ним підтримує через мобільний номер телефону НОМЕР_1 . Наразі ОСОБА_11 пояснила, що дистанційно спілкується з чоловіком через фінансові потреби на утримання їх спільних дітей, та іноді він передавав їй грошові кошти через дівчину агента, яка працює в компанії ТОВ «Тритон». Також їй відомо, що її чоловік наразі шукає роботу через інтернет у Чехії та Словакії;

- висновком експерта № 364 від 11.06.2024 року відповідно до якої на вилучених сорочках, вилучених 06.06.2024р. в ході проведення обшуку буд. АДРЕСА_2 виявлено: в об`єктах №№ 1, 3-7 знайдень одиничні епітеліальні клітини і велика кількість рогових лусочок; в об`єкті №2 знайдені лише рогові лусочки у великій кількості;

- висновком експерта № 325 від 27.06.2024 року відповідно до якої молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що особа чоловічої генетичної статі, біологічний матеріал якої виявлений на п`яти чоловічих сорочках, що належать підозрюваному ОСОБА_7 , вилучених в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , народженою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ймовірністю 99, 9999 %, таким чином батьківство практично доведено.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування/суду з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, що випливає з тяжкості злочину; незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Встановлено, що існують ризики, передбаченні п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як працює моряком закордонних рейсів, достовірно знаючи про реєстрацію даного кримінального кримінального провадження за ч. 4 ст. 152 КК України, виїхав 03.11.2023 за межі території України та тривалий час не повертається до України.

Також, підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 та свідків, у тому числі на свідка ОСОБА_10 , яка є його дружиною, свідки добре йому знайомі та йому відоме їх місце мешкання, шляхом прохань, домовленостей, умовлянь або погроз він зможе змушувати змінити їх показання з метою уникнення відповідальності за вказаний особливо тяжкий злочин.

Також, підозрюваний ОСОБА_7 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може переховуватися від суду.

При цьому, тяжкість злочину, підозра у скоєння злочину відносно малолітньої особи, свідчить про високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння цією особою, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено випадок доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд враховує, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Заставу передбачається в якості альтернативного запобіжного заходу. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає відбуванню покарання, відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зав`язків.

На думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни показань.

Застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги забезпечити виконання ним покладених обов`язків.

Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_7 після вчинення даного кримінального правопорушення покинув територію України, переховувався від органу досудового розслідування, його оголошено у міжнародний розшук.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на доведення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого відділення № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави, за відсутності підозрюваного, в порядку, передбаченому реченням першим частини шостої статті 193 КПК України.

Строк дії наявної ухвали закінчується через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження (м. Ізмаїл Одеської області).

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 25.04.2025 р. о 10:00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1