ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/2247/25
Провадження №1-кс/505/1051/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року місто Подільськ

Слідчий суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділення № 1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна

До Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначає, що 02.07.2025 року, до чергової частини ВнП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від ПОГ СП ВнП № 1 Подільського РУП капітана поліції ОСОБА_4 , про те, що 02.07.2025 до нього звернулася мешканка АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомила що, відносно неї та її родини близько о 19 годині 30 хвилин вчинялися хуліганські дії з предметом зовні схожим на гранату.

03.07.2025 на підставі вищевикладеного відомості про вчинення кримінального правопорушення 03.07.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Зважаючи на виниклі обставини, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема пошуку фіксації та вилучення слідів вчинення кримінального правопорушення, а запобігання знищенню предметів, які мають значення речових доказів, на підставі ч.3 ст. 233 в порядку ст. 223, 237 КПК України, 03.07.2025 в ході проведення огляду відкритої земельної ділянки, розташованої за територією домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , користувачем якого являється ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено два полімерних пакети жовтого та блакитного кольору в середині яких було виявлено світле простирадло жовто-блакитного кольору та заглушку від гранати, пластикову, коричневого кольору, без маркування. В подальшому вищевказані предмети два полімерних пакети жовтого та блакитного кольору, простирадло жовто-блакитного кольору, було поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № WAR1746902, до прозорого полімерного сейф-пакету НПУ № NPU2032481, заглушку від гранати пластикову, коричневого кольору без маркування, було поміщено до прозорого полімерного сейф-пакету НПУ № NPU2032481.

Вищевказані виявлені предмети в подальшому було вилучено до відділення поліції №1 Подільського РУП ГУ НП в Одеській області, м. Балта, Подільський район, Одеська область, вул. Поштова, 23, для подальшого приєднання їх до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

Вилучені в ході огляду предмети визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, у зв`язку із чим відповідно до ч.2 ст.170 КПК України на них необхідно накласти арешт, із забороною їх використання та розпоряджання, для подальшого призначення відповідних судових експертиз, що має суттєве значення для встановлення важливих обставин.

Разом з тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Позиція учасників щодо розгляду клопотання

Слідчий у судове засідання не прибула, до суду надала заяву про розгляд клопотання без її участі, наполягала на задоволенні клопотання.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Застосоване законодавство

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, ч. 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ( ч. 3 ст. 132 КПК України).

Положеннями ст. 171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Висновки слідчого судді

Враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, підозра жодній особі не повідомлена, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя доходить висновку, що у даному випадку відсутні підстави для визначення слідчим суддею місця зберігання речових доказів, оскільки слідчим у кримінальному провадженні вже прийнято рішення з цього питання (винесено відповідну постанову), та саме на сторону кримінального провадження покладається обов`язок зберігати речові докази у стані, придатному для використання (ч. 2 ст. 100 КПК України), відповідно, у задоволенні клопотання слідчого в цій частині слід відмовити.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково клопотання слідчого.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині визначення місця зберігання речових доказів.

Задовольнити клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно.

У кримінальному провадженні № 0000487 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, накласти арешт на: два полімерних пакети жовтого та блакитного кольору в середині яких було виявлено світле простирадло жовто-блакитного кольору та заглушку від гранати, пластикову, коричневого кольору, без маркування. В подальшому вищевказані предмети два полімерних пакети жовтого та блакитного кольору, простирадло жовто-блакитного кольору, було поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № WAR1746902, заглушку від гранати, пластикову, коричневого кольору, без маркування, було поміщено до прозорого полімерного сейф-пакету НПУ № NPU2032481, вилучені 03.07.2025 в ході проведення огляду відкритої земельної ділянки, розташованої за територією домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , користувачем якого являється ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 шляхом заборони користування та розпоряджання.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Відповідальність за збереження вилученого майна та виконання ухвали покласти на сторону обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя

Подільського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_7