Справа № 397/268/24
н/п : 1-кп/397/92/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2025 Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.09.2022 за №0000098, на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Веймар Німеччина, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України,

У С Т А Н О В И В:

До Олександрівського районного суду Кіровоградської області від прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержання законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000098 від 02.09.2022 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.03.2024 призначено у даному кримінальному провадженні підготовче судове засідання (а.с.70).

Захисника обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні, подавши письмове клопотання (а.с. 121-123), просив повернути прокурору у кримінальному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000098 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.09.2022 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, як такий, що не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить конкретного формулювання обвинувачення, не містить мотивів, конкретного способу вчинення. Вважає, що оскільки стороною обвинувачення зазначаються норми законодавства, які на її думку порушені, не в тих редакціях, що діяли на момент можливого скоєння кримінального правопорушення, ставиться під сумнів існування події кримінального правопорушення в 2021 та 2022 роках. Разом з тим, сторона обвинувачення не зазначивши жодної заборони на укладення договору про надання правової допомоги зазначає, що ОСОБА_6 , діючи умисно, розуміючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, уклав договір про надання правової допомоги із АО «Ревелін Інформейшн Груп» б/н від 30.03.2021 року (аркуші 11, 18, 27, 33). За умови такого викладення, обвинуваченому не зрозуміло в чому саме його звинувачують: чи в тому, що він, в супереч вимогам законодавства, в інтересах ДП «ДГ «Ставидлянське» уклав договір про надання правової допомоги та в подальшому, в супереч вимогам законодавства, перераховував грошові кошти за отримані ДП «ДГ «Ставидлянське» послуги з перевищенням суми фінансового плану. Чи все ж таки в тому, що уклавши договір про надання правової допомоги в інтересах ДП «ДГ «Ставидлянське», яке отримало послуги, не мав права отримувати послуги, вартість яких перевищувала суму, встановлену фінансовим планом на певний період. Таким чином, вважає, що обвинуваченим не визначено моменту та часу виникнення умислу на скоєння інкримінованого правопорушення.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту.

Представник цивільного позивача залишив вирішення клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору на розсуд суду.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпні вимоги до обвинувального акта міститься у ст. 291 КПК України.

Зокрема, відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

На переконання суду обвинувальний акт містить всі, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також розмір шкоди, завданої інкримінованими кримінальними правопорушеннями.

Визнати обґрунтованими наведені мотиви захисника суд не може, оскільки встановлення відповідності зазначених в обвинувальному акті відомостей не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та, в розумінні вимог ст. 291 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.

В будь-якому випадку зазначене формулювання наперед не має значення для суду, оскільки вказані обставини в обвинувальному акті, мають бути доведені прокурором під час розгляду провадження по суті, а прокурор має право змінювати обвинувачення під час судового розгляду, що передбачено положеннями ч.2 ст. 337 КПК України, які надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сформоване прокурором обвинувачення в обвинувальному акті буде предметом судового розгляду, в ході якого кожна сторона має можливість відстоювати свою правову позицію. Завдання суду є створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки вказані захисником обставини зводяться лише до фактичної незгоди з висунутим обвинуваченням, що своєю чергою не є підставою для повернення обвинувального акта.

А тому у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 314, 316, 370, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000098 від 02.09.2022 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1