печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

06.08.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, що виявлено та вилучено в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Парково-Сирецька, 12, а саме:

- армійський штик-ніж з рукояткою чорного кольору у захисному пластиковому чохлі чорного кольору;

- записник формату А4 з написом на титульній сторінці «Військова служба за контрактом в Збройних Силах України».

12 серпня 2025 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вважає, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 06.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що капітан ОСОБА_4 , будучи начальником збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи службовою особою, діючи з прямим умислом, усупереч інтересам служби, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , усвідомлюючи наявні можливості впливати на рішення службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 та службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , організував протиправну схему спрямовану на одержання від військовозобов`язаних громадян України неправомірної вигоди за сприяння в ухиленні від проходження військової служби за мобілізацією, шляхом здійснення впливу на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме військовими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 та військовими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо взяття на військовий облік, оновлення військово-облікових даних, зняття військовозобов`язаних з розшуку, як осіб, які ухиляються від призову за мобілізацією до Збройних Сил України у період дії правового режиму воєнного стану, а також внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг».

Встановлено, що ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, для подальшого впливу на прийняття незаконних рішень, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше січня 2025 року, залучив до своєї протиправної діяльності свого підлеглого офіцера мобілізаційного відділу сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та інших невстановлених на теперішній час досудовим розслідуванням осіб, що уповноважені на виконання функцій держави, зокрема службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 та службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , які, в свою чергу, на виконання злочинного плану ОСОБА_4 , сприяють в вирішенні питання про зняття з розшуку військовозобов`язаних осіб, які являються порушниками правил військового обліку та внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг».

Так, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше червня 2025 року ОСОБА_4 втілюючи у життя свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, а саме військовими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» про зняття з розшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та який підлягає мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію».

В подальшому, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше червня 2025 року, ОСОБА_6 , маючи на меті безперешкодно оформити бронювання від призову за мобілізацією, під час перевірки своїх військових облікових даних в Єдиному державному кабінеті призовників, військовозобов`язаних та резервістів « Резерв+ » встановив, що у зв`язку із порушення ним правил військового обліку, останній перебуває у розшуку, що унеможливлює йому безперешкодно оформити бронювання від призову за мобілізацією.

При цьому, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше червня 2025 року, ОСОБА_6 , маючи намір в законний спосіб зняти відмітку про порушення ним правил військового обліку в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», звернувся до раніше знайомого йому ОСОБА_5 для отримання кваліфікованої допомоги з даного питання, оскільки ОСОБА_6 відомо, що ОСОБА_5 являється працівником ТЦК та СП і повідомив останньому, що перебуває у розшуку в ІНФОРМАЦІЯ_4 за порушення ним правил військового обліку.

Після чого, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше червня 2025 року, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 , про те, що до нього звернулась особа із числа близьких знайомих про намір в законний спосіб зняти відмітку про порушення ним правил військового обліку в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» та чи можна отримати кваліфіковану допомогу з даного питання для ОСОБА_8 .

В свою чергу, ОСОБА_4 розуміючи необізнаність ОСОБА_5 у питаннях зняття відмітки про порушення ним правил військового обліку в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» та який усвідомлював нагальну потребу та важливість вирішення цього питання для ОСОБА_6 , а також, оцінюючи побоювання останнього щодо можливої відповідальності за вчасну неявку до ТЦК та СП і подальшого призову для проходження військової служби за мобілізацією, виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, а саме військовими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо прийняття рішення про зняття ОСОБА_6 з розшуку, як особи, яка ухиляється від призову за мобілізацією до Збройних Сил України у період дії правового режиму воєнного стану, а також внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», що дало б змогу ОСОБА_6 безперешкодно оформити бронювання від призову за мобілізацією у період дії правового режиму воєнного стану.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його подальші дії є незаконними та кримінально-караними, повідомив ОСОБА_5 , що може вирішити питання щодо зняття ОСОБА_6 , з розшуку із ІНФОРМАЦІЯ_4 та внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», з їх відображенням в додатку «Резерв+», з метою подальшої можливості оформити бронювання від призову за мобілізацією у період дії правового режиму воєнного стану.

При цьому ОСОБА_4 зазначив, що за вирішення вказаних питань ОСОБА_6 необхідно надати йому неправомірну вигоду у розмірі 2500 доларів США за здійснення ним впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме військовими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо прийняття рішення про зняття ОСОБА_6 з розшуку, як особи, яка ухиляється від призову за мобілізацією до ЗСУ у період дії правового режиму воєнного стану, а також внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг».

В свою чергу, ОСОБА_5 , розуміючи незаконність зазначених умов та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди за вчинення впливу на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся із заявою про вчинюваний злочин до правоохоронних органів та у подальшому діяв під їх контролем, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

Так, під час чергової розмови, на початку липня 2025 року, точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 про необхідність надання йому копії паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , його реєстраційний номер облікової картки платника податків, фотографії та скріншот із застосунку «Резерв+» для вирішення питання щодо подальшого зняття відмітки про порушення ОСОБА_6 правил військового обліку та внесення відповідних відміток до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг».

22.07.2025 близько 07 год. 30 хв. ОСОБА_6 на виконання попередніх домовленостей з ОСОБА_5 та вказівки ОСОБА_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , та передав службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_4 , на яких вказав ОСОБА_4 , копію паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , його реєстраційний номер облікової картки платника податків, фотографії та скріншот із застосунку «Резерв+», про що того ж дня, повідомлено ОСОБА_4 .

В подальшому, того ж дня, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що питання щодо зняття відмітки про порушення ОСОБА_6 правил військового обліку та внесення відповідних відміток до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» вирішено. Також, в ході розмови ОСОБА_4 переслідуючи свій корисливий злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, наголосив ОСОБА_5 про необхідність збільшити суму неправомірної вигоди до 3500 доларів США за вплив на прийняття відповідних рішень військовими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 про зняття ОСОБА_6 з розшуку як особи, яка являється порушником правил військового обліку та внесення відповідних відомостей до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», з їх відображенням в додатку «Резерв+».

Надалі, відповідно до вимог ОСОБА_4 , 24.07.2025 приблизно о 15 год. 10 хв., перебуваючи біля будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 , а останній одержав неправомірну вигоду в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) доларів США (що згідно курсу Національного Банку України становило 146177 (сто сорок шість тисяч сто сімдесят сім гривень), за здійснення впливу на прийняття рішення військовими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 про зняття ОСОБА_6 з розшуку як особи, яка являється порушником правил військового обліку та внесення відповідних відомостей до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», з їх відображенням в додатку «Резерв+».

24.07.2025 о 16 год. 58 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 затримано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

24.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

24.07.2025 слідчим Головного слідчого управління СБ України, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2025, у період часу з 19 год. 22 хв. по 20 год. 34 хв., проведено обшук транспортного засобу марки «Chevrolet Lacetti», сірого кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 .

Під час проведення обшуку виявлено та вилучено:

- армійський штик-ніж з рукояткою чорного кольору у захисному пластиковому чохлі чорного кольору;

- записник формату А4 з написом на титульній сторінці «Військова служба за контрактом в Збройних Силах України».

У сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вилучені речі та майно є знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Постановою слідчого від 25.07.2025 вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Разом з цим, прокурором в клопотанні зазначено, що 25.07.2025 вищезазначене клопотання про арешт майна у відповідності до строків встановлених КПК України скеровано для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва за місцезнаходженням попереднього органу досудового розслідування, а саме Головного слідчого управління Служби безпеки України.

01.08.2025 підслідності кримінального правопорушення за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України та за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України у кримінальному провадженні № 0000110 від 06.02.2025 визначено за Головним слідчим управлінням Національної поліції України.

В подальшому, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва дане клопотання про арешт майна призначено до розгляду лише 05.08.2025, однак враховуючи те, що на час розгляду даного клопотання змінено орган досудового розслідування на Головне слідче управління Національної поліції України розгляд клопотань якого підсудне Печерському районному суду м. Києва, цього ж дня до канцелярії Шевченківського районного суду м. Києва подані заяви про повернення матеріалів клопотання для звернення до суду якому підсудний його розгляд.

Таким чином виникла необхідність у поновленні пропущених із поважних причин строків із дотриманням вимог ст. 117 КПК України.

Прокурор вказує, що з метою збереження речових доказів, сторона обвинувачення вважає за необхідне в зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого від 25.07.2025 вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

При цьому, прокурором наведено достатні підстави для поновлення пропущених строків для подачі клопотання про арешт майна.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Поновити пропущені з поважних причин строки, для подачі клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Накласти арешт на майно, що виявлено та вилучено в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Парково-Сирецька, 12, а саме:

- армійський штик-ніж з рукояткою чорного кольору у захисному пластиковому чохлі чорного кольору;

- записник формату А4 з написом на титульній сторінці «Військова служба за контрактом в Збройних Силах України».

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1