Справа №212/8627/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого - ОСОБА_1 ; за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження, які приймають участь у судовому засіданні: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000977 від 15 липня 2025 рокуза ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України стосовно:

ОСОБА_4 , який 31 січня 1993 року народився у місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, який здобув середню-спеціальну освіту, не працює, неодружений, на утриманні дітей не має, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,-

- 12.03.2025 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 п.п. 1,2 ч.1 ст 76 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік

та угоду про визнання винуватості, укладену 23 липня 2025 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 за згодою потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

з 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022» за №2102-ІХ від 24.02.2022 та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та діяв на момент вчинення злочину, в період якого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин:

Так, 05.07.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23:00 години, потерпілий ОСОБА_6 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «173й квартал», яка розташована по вул. Е.Фукса в Покровському районі м. Кривого Рогу залишив на лавці без нагляду належний йому мобільний телефон марки «Samsung A16 4|128 GB Black ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , після чого пішов додому.

ОСОБА_4 , 05.07.2025, приблизно о 23:10 годині, в період воєнного стану, прийшов на зупинку громадського транспорту «173й квартал», яка розташована по вул. Е.Фукса в Покровському районі м. Кривого Рогу, де сів на лавку та чекав тролейбус, щоб поїхати додому, в цей час ОСОБА_4 побачив на лавці мобільний телефон марки «Samsung A16 4|128 GB Black ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , та у нього раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме належного потерпілому ОСОБА_7 вищевказаного мобільного телефону.

Так, зважаючи на обставини виявлення ОСОБА_4 вказаного мобільного телефону, в тому числі часу та місця виявлення, його технічного стану, у останньої були підстави вважати, що вказаний телефон не вибув з володіння власника, його місцезнаходження відомо власнику, та таким чином, зважаючи, що між втратою потерпілим мобільного телефону та його знахідкою ОСОБА_4 пройшов нетривалий проміжок часу, останній мав підстави вважати, що власник може за ним повернутись, в зв`язку із чим ОСОБА_4 не має на знайдене ним майно ні дійсного ні гаданого права. При цьому ОСОБА_4 , в порушення вимог ч.ч.1,2 ст.337 Цивільного кодексу України, не вжив відповідних заходів щодо знайденого майна, а саме не повідомив про знахідку майна до Національної поліції України або органу місцевого самоврядування.

Натомість, 05.07.2025 приблизно о 23:10 годині, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, з корисливого мотиву, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, знаходячись на вищевказаній зупинці громадського транспорту «173й квартал» по вул. Е.Фукса в Покровському районі м. Кривого Рогу таємно, заволодів мобільним телефоном марки «Samsung A16 4|128 GB Black ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість, якого згідно судово-товарознавчої експертизи №1749 становить 6269,05 гривень, належний потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 збитків на загальну суму 6269,05 гривень.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

У кримінальному провадженні за № 0000977 від 15 липня 2025року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України 23 липня 2025 року укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_4 , повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі висунутого йому обвинувачення.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) р оків. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2024 року та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 , підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Обвинувачений повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

Обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Однак, при цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Потерпілий надав письмову заяву в яких не заперечував щодо укладення угоди.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду.

Прокурор угоду підтримав, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, злочини передбачені ч. 4, ст. 185 КК України по ступеню тяжкості відносяться до тяжких злочинів.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.

Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів.

Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 .

На підставі викладеного суд визнає ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Щодо покарання.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.

За вчинення злочинів сторони домовились про ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2024 року та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.

Обвинувачений у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, які пом`якшує покарання, не працює, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідності не має.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання є рецидив злочину.

Покарання, повністю узгоджується з критерієм справедливості , правову позицію щодо якого висловив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі N 1-33/2004, зазначивши, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень:

Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 469, 472, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 липня 2025 року у кримінальному провадженні за № 0000977 від 15 липня 2025року укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити міру покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст.72 КК України, невідбуте ним покарання у виді позбавлення волі за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 12 березня 2025 року частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком та остаточно до відбування ОСОБА_4 визначити покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання на виконання вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити у виді домашнього арешту в певний період доби до набрання вироком законної сили на умовах ухвали слідчого судді від 22 липня 2025 року.

Речові докази:

-DVD-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, які розташовані в магазині «Інтерфейс айді сервісний центр, який зберігається в матеріалах кримінального провадження.

-мобільний телефон Samsung A16 4|128 GB Black ІМЕІ 1: НОМЕР_1 . ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку потерпілому.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8