печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Київ

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_3 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, якого оголошено у міжнародний розшук у кримінальному провадженні № 0002802 від 16.12.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

02.07.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Печерської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, якого оголошено у міжнародний розшук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002802 від 16.12.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, у невстановлений час і в невстановленому місці, маючи єдиний злочинний умисел, розробили план незаконного позбавлення волі особи та вимагання грошових коштів, діючи в умовах воєнного стану.

29 лютого 2024 року близько 08 год. 50 хв., перебуваючи у транспортному засобі Lincoln MKZ, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , підозрювані прибули за адресою: м. Київ, вул. Валківська, 5. Побачивши потерпілого ОСОБА_8 , учасники злочину, одягнені у військову форму, із застосуванням фізичної сили та погроз щодо примусової мобілізації до лав ЗСУ, посадили його у вказаний транспортний засіб та вивезли у невідомому напрямку, незаконно позбавивши волі.

Під час подальшого утримання потерпілого в автомобілі, зловмисники продовжували чинити на нього психологічний тиск та висловлювати погрози. Близько 09 год. 57 хв. у потерпілого було силоміць відібрано мобільний телефон, за допомогою якого невстановлена особа, що перебувала на задньому сидінні, здійснила перерахування грошових коштів у загальній сумі 43 000 грн на банківську картку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 .

Таким чином, дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленої особи містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України.

Сторона обвинувачення вказує, що на даний час підозрюваний оголошений в розшук, сторона обвинувачення, просить вирішити питання про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити, зазначивши, що воно є необґрунтованим та безпідставним.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні Печерського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0002802 від 16.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 146 КК України.

08.03.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гайворон Кіровоградської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 146 КК України.

03 червня 2024 року підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук та досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене.

03 червня 2024 року слідчим СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві надано в порядку ст. 40 КПК України доручення працівникам УСР в місті Києві ДСР НП України перевірити місце перебування ОСОБА_6 .

В ході виконання зазначеного доручення було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,10 березня 2024 року виїхав за межі території України та по сьогоднішній день не повертався.

11 жовтня 2024 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва №757/46743/24-к надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12 грудня 2024 року постановою слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у місті Києві досудове розслідування відновлено.

12 грудня 2024 року прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва винесено постанову про виділення матеріалів кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12 грудня 2024 року постановою слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у місті Києві досудове розслідування зупинене.

16.12.2024 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Встановлено, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності, адже на виклики слідчого не з`являється, місцезнаходження останнього на теперішній час не відоме, у зв`язку з чим був оголошений у розшук.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, а також враховуючи, що вказане було доведено прокурором у судовому засіданні, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість вирішення слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 у відсутність останнього.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, протоколами допитів свідків, протоколом допиту потерпілого, протокол допиту підозрюваних та іншими доказами та речовими доказами у сукупності.

Вказані обставини свідчать, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинені кримінальні правопорушення, тяжкість покарання за вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного та офіційного доходу.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, а також практики Європейського суду по правам людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в тому числі потерпілого. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40), серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Слідчий суддя приймає до уваги, що на даний час, підозрюваний перебуває у розшуку, за викликом сторони обвинувачення не прибуває що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що з огляду на процесуальну поведінку підозрюваного, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, продовжить ухилятися від їх проведення шляхом неявок до слідчого, тим самим перешкоджаючи проведенню всебічного та об`єктивного розслідування у розумний строк - ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Вищевикладене у сукупності достатньо та поза розумним сумнівом вказує на високі ризики того, що ОСОБА_6 , у випадку незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, здійснюватиме дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й надалі переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На переконання слідчого судді зазначені ризики є суттєвими і їм неможливо запобігти у разі застосування до ОСОБА_6 будь-яких інших запобіжних заходів, що не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваної, крім тримання під вартою.

Також, необхідно врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, його тяжкість, а також суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, її зв`язки, що дає йому можливість активно переховуватися від органів слідства та суду.

Таким чином, потреба у застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який є найбільш суворим, винятковим запобіжним заходом, зумовлюється переліченими ризиками у сукупності з тяжкістю інкримінованому йому злочину, а також у зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування.

При цьому, застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності, буде вчиняти активні дії, направлені на унеможливлення проведення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Також слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 176, 177, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002802 від 16.12.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10