У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт - адвоката ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 квітня 2025 року про арешт майна.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 квітня 2025 року клопотання прокурора задоволено. Накладено арешт на вилучене 08.04.2025, під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи, за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на:

-мобільний телефон «iPhone 15 pro max», с.н. НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , сім карта ?? НОМЕР_4 ?;

-мобільний телефон «IPhone XS Max», с.н. НОМЕР_5 , imei: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 , сім карта НОМЕР_8 ;

-ноутбук «MacBook Air» с.н. HXJK785N1WFV, з зарядним пристроєм;

-аркуш паперу формату А4 на якому міститься інформація щодо «Светолюкс-Хенкель» та чорнові записи;

-ноутбук «HP» с.н. 5CD151FBML, з зарядним пристроєм;

-грошові кошти 52 950 доларів США та 12 675 Євро;

-мобільний телефон «Samsung Galaxy A21s», с.н. НОМЕР_9 , imei1: НОМЕР_10 , imei2: НОМЕР_11 ;

-планшет «IPad Pro (11-дюймовый)» с.н. НОМЕР_12 , imei: НОМЕР_13 .??

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвокат ОСОБА_6 , просить поновити строк на апеляційне оскарження. Скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна, що вилучене за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , а саме на: мобільний телефон «iPhone 15 pro Мах», с.н. НОМЕР_1 , сім карта НОМЕР_4 ; мобільний телефон «IPhone XS Мах», с.н. НОМЕР_5 , сім карта НОМЕР_8 ; ноутбук «МасВоок Аіг» с.н. HXJK785N1WFV, з зарядним пристроєм; ноутбук «НР» с.н. 5CD151FBML, з зарядним пристроєм; грошові кошти 52 950 доларів США та 12 675 Євро; мобільний телефон «Samsung Galaxy А21s», с.п. НОМЕР_9; - планшет «IPad Pro (11-дюймовый)» с.н. DLXXQ1B4KD8P.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження представник власника майна зазначив, що оскаржувану копію ухвали отримав на електронну пошту 24 квітня 2025 року.

Вважає, що слідчий суддя не встановив взаємозв`язку вилучених грошових коштів з протиправною діяльністю, що є підставою для скасування такого судового рішення.

На думку апелянта, прокурор у своєму клопотанні не обґрунтував значення вилучених речей для кримінального провадження, не навів жодного аргументу про наявність у вилучених речах відомостей, що мають доказове значення, не описав які дані, наявні у вилучених речах, можуть використані як доказ.

Вважає, що слідчий суддя, вийшов за межі клопотання прокурора, за відсутності документального підтвердження сформованих ним висновків у доданих до клопотання прокурора документів, присвоїв ОСОБА_7 роль співучасників та аргументував цим накладення арешту на грошові кошти.

Зазначає, що вилучені під час обшуку грошові кошти є власними накопиченнями сім`ї ОСОБА_8 , які продали дві квартири у м. Миколаєві у 2009 та 2023, що станом на сьогоднішній день в еквіваленті на долари США складає близько 36 000.

Крім того, ОСОБА_9 працює в ТОВ «САНДОРА», де її дохід упродовж 2020 - 2025 років склав 2 562 873 грн, що в еквіваленті на долари США по курсу на сьогоднішній день складає близько 61 000 доларів.

Тобто, загалом законно отриманими в якості оплати за продаж квартир та заробітної плати є сума, що складає близько 100 000 доларів. Законність походження цих грошових коштів, на думку апелянта, не викликає жодних сумнівів, а отже посилання слідчого судді на необхідність надання беззаперечних доказів конвертації, враховуючи необхідність дотримання принципу презумпції невинуватості, є намаганням незаконно позбавити не тільки ОСОБА_7 , а його родину в цілому, права розпоряджатися своїм майном.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, що вилучене 08 квітня 2025 року в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_7 .

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказав, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за ч.4 ст. 191 КК України, за фактом ймовірного привласнення та розтрати бюджетних коштів, вчинених службовими особами комунального підприємства «Госпрозрахункова дільниця механізації будівництва», шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою зі службовими особами приватного товариства, в умовах воєнного стану, про що 04 січня 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0000014.

Досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні здобуто докази, які вказують на те, що було вчинене кримінальне правопорушення, пов`язане з привласненням та розтратою бюджетних коштів, а також встановлено осіб, що можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення, їх роль у вчиненні злочину, місце проживання, транспортні засоби, що перебувають у їх користуванні.

08 квітня 2025 року в межах вказаного кримінального провадження проведено обшук житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено речі і документи згідно переліку.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, здійсненого на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених ч. 1 ст. 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор звернувся з даним клопотанням.

Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучена під час проведення обшуку комп`ютерна та мобільна техніка у ОСОБА_10 , як особи, яка перевіряється органом досудового розслідування на предмет причетності до вчинення противоправних дій, могла бути використаною як знаряддя чи засіб вчинення кримінального правопорушення, та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто також відповідає критерію, зазначеному у ст. 98 КПК України.

Позиції учасників судового розгляду.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - адвокат ОСОБА_6 , апеляційну скаргу підтримав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження і обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів встановила таке.

Згідно вимогам п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

З огляду на те, що розгляд клопотання здійснено без участі апелянта, а повний текст ухвали слідчого судді отримано 24.04.2025, а апеляційна скарга подана 27.04.2025, строк на подачу апеляційної скарги, з урахуванням наведених апелянтом мотивів, слід поновити.

Щодо доводів апелянта про безпідставне накладення арешту на зазначене майно, колегія суддів встановила таке.

З матеріалів провадження вбачається, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за ч. 4 ст. 191 КК України, за фактом ймовірного привласнення та розтрати бюджетних коштів, вчинених службовими особами комунального підприємства «Госпрозрахункова дільниця механізації будівництва», шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою зі службовими особами приватного товариства, в умовах воєнного стану, про що 04 січня 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0000014.

08 квітня 2025 року, у межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 березня 2025 року, проведено обшук житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено речі і документи згідно переліку.

Згідно постанови від 08 квітня 2025 року, вилучене в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_7 майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000014.

Клопотання про накладення арешту на майно обґрунтовано тим, що майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор звернувся з даним клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч.3 зазначеної статті, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ці вимоги закону враховані при прийнятті слідчим суддею рішення.

Всупереч доводам апелянта, на переконання колегії суддів, у клопотанні прокурора міститься достатнє обґрунтування щодо необхідності арешту тимчасово вилученого майна. Є достатні підстави вважати, що майно, на яке накладено арешт, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для проведення повного та всебічного досудового розслідування кримінального провадження, та відповідає критеріям, передбачених ст. 98 КПК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні підстави вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України.

Метою арешту вказаного в клопотанні прокурора майна є забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Під час проведення обушку житла за місцем проживання ОСОБА_7 , який у цьому кримінальному провадженні перевіряється органом досудового розслідування на предмет причетності до вчинення кримінального правопорушення, вилучено речі та документи, які безпосередньо виступають як знаряддя вчинення кримінального правопорушення або предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, або які могли бути здобуті протиправним шляхом.

Накладення арешту сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування. Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту на майно.

За такого, висновки слідчого судді про необхідність накладення арешту на зазначене майно є вмотивованими.

Колегія суддів наголошує, що у разі, якщо метою накладення арешту є збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. На данному етапі досудового розслідування прокурором доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, у якої вилучено майно, і саме за таких умов може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.

Оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, вмотивованою та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 407, 422, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити строк представнику третьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт - адвокату ОСОБА_6 , на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 квітня 2025 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_11