Провадження №1-кс/127/7790/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВРУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0000950 від 13.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВРУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000950 від 13.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби та проходячи військову службу на посаді стрільця-санітара 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимогам ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, положень Військової присяги, положень Законів України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», «Про Національну поліцію», вчинив новий злочин за наступних обставин.

Так, 13.06.2025, близько 14 години 00 хвилин, старший оперуповноважений ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій капітан поліції ОСОБА_8 та начальник сектору ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій майор поліції ОСОБА_9 , які згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу та підлягає захисту, під час несення служби, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , помітили раніше невідомого їм чоловіка, який вів себе підозріло.

Підійшовши до вказаного чоловіка, який виявився ОСОБА_6 , працівники поліції, діючи відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», звернулися до нього, представилися та пред`явили йому службові посвідчення. Далі на запитання поліцейських про перебування ОСОБА_6 в розшуку у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, останній повідомив, що дійсно таким являється. Після чого ОСОБА_6 було запропоновано проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою встановлення обставин його перебування в СЗЧ, на що останній погодився та його було запрошено до службового автомобіля. В цей час, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його буде затримано та в подальшому направлено для проходження військової служби, в останнього виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень поліцейським, з метою втекти від них.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , розуміючи, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є працівниками правоохоронного органу, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, діставши з кишені аерозольний перцевий балончик «Перець-4», розпилив його вміст на рівні обличчя поліцейських тим самим спричинивши: ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктиви І-ІІ ступеня обох очей та ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктиви І-ІІ ступеня лівого ока.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Вінниці, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України.

14.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

?Протоколом затримання ОСОБА_6 від 13.06.2025;

?Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 13.06.2025;

?Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 13.06.2025;

?Протоколами допитів свідків;

?Протоколом огляду місця події від 13.06.2025;

?Протоколом пред`явлення для впізнання з потерпілим ОСОБА_8 від 13.06.2025;

?Протоколом пред`явлення для впізнання з потерпілим ОСОБА_9 від 13.06.2025;

? іншими матеріалами кримінального провадження.

У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконання ним службових обов`язків, яке карається позбавленням волі на строк до п`яти років. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працює та усвідомлює можливість подальшого відбування покарання в місцях позбавлення волі, в зв`язку із чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

?вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 , є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень, офіційно не працює та у зв`язку з відсутністю коштів може продовжувати вчиняти злочини;

?переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 , усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні;

?незаконного впливу підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_6 , матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 , в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав, по суті клопотання не заперечував щодо обрання такого запобіжного заходу.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

У провадженні СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000950 від 13.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_6 , останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконання ним службових обов`язків.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказані ризики та обставини правопорушення, свідчать про те, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що він обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, одружений та має двох дітей на утриманні. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідним та доцільним.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, відомості про майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування на даному етапі досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВРУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений ними час;

?не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

?утриматись від спілкування із свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 діє в межах строку досудового розслідування, але не більше 60 днів, починаючи з 14.06.2025 року.

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику Головного управління Національної поліції в Вінницькій області.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя