печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи означене клопотання слідчий вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000280 від 03.06.2018, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296 КК України.

У клопотанні зазначено, що 23.07.2022 ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи прибули до готелю «Колос», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Полтавська, 127В/4, де оселилися в готельному номері № 4 з метою відпочинку на вихідні.

На наступний день, а саме 24.07.2022, під час відпочинку у готельному номері № 4 готелю «Колос», приблизно о 17 год. 10 хв. у ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті попередньо виниклого конфлікту, виник раптовий умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_7 дав вказівку присутньому в готельному номері № 4 готелю «Колос» ОСОБА_9 здійснити телефонний дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_8 з метою його запрошення до вищевказаного готельного номеру під приводом розмови.

ОСОБА_9 відразу ж здійснив дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_8 та передав прохання ОСОБА_7 приїхати до готелю під приводом розмови, на яке ОСОБА_8 в ході телефонної розмови погодився та пообіцяв невдовзі приїхати до готелю.

В цей час ОСОБА_7 , діючи умисно, переслідуючи мету заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, дав вказівку присутньому в готельному номері № 4 готелю «Колос» ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, нанести ОСОБА_8 тілесні ушкодження за допомогою ножа, який ОСОБА_5 мав при собі, на що ОСОБА_5 погодився, дістав ніж та, тримаючи його в руці, фактично приготувався застосувати предмет, конструктивно призначений за своїми властивостями для ураження живої чи іншої цілі за допомогою м`язової сили людини, почав очікувати на ОСОБА_8 в готельному номері № 4 біля вхідних дверей.

За деякий час до парковки готелю «Колос» на автомобілі ОСОБА_10 приїхав ОСОБА_8 , після чого, припаркувавши автомобіль, піднявся на другий поверх готелю, підійшов до готельного номеру № 4 та почав заходити в номер.

О 17 год. 17 хв., в той час, коли ОСОБА_8 перебував у дверях готельного номеру № 4 готелю «Колос», ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , розуміючи можливі наслідки від застосування ножа у вигляді заподіяння смертельних поранень, допускаючи настання будь-яких наслідків, у тому числі і заподіяння смерті, скориставшись фактором раптового нападу, завдав ОСОБА_8 три удари лезом ножа в область правого передпліччя, лівої частини грудної клітини та лівої частини живота, що спричинило колото-різане поранення довжиною до 3 см на 2 см вище пупка по зовнішньо-ключичній лінії, колото-різане поранення довжиною до 1 см в ділянці 4 міжребер`я по середньо-ключичній лінії, колото-різане поранення верхньої третини правого передпліччя, чим заподіяв ОСОБА_8 проникаюче поранення живота, що згідно з висновком судово-медичної експертизи № 363/44 від 17.10.2022, є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя в момент заподіяння.

Не очікуючи нападу з боку ОСОБА_5 та отримавши ножові поранення в область розташування життєво важливих органів, ОСОБА_8 , реально сприйнявши небезпеку для свого життя та здоров`я від умисних цілеспрямованих дій озброєного ножем ОСОБА_5 , почав тікати.

ОСОБА_7 в цей час схвально відгукнувся на дії ОСОБА_5 та рішуче відмовився йти будь-куди з готельного номеру № 4 готелю «Колос», незважаючи на аргументи присутніх в готельному номері осіб про те, що після звернення ОСОБА_8 до медичного закладу до готелю ймовірно прибудуть працівники поліції.

Через деякий час, в цей же день, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи вийшли з приміщення готельного номеру № 4 готелю «Колос», сіли в автомобіль та почали рухатися автомобілем в бік м. Першотравенськ Дніпропетровської області, де, перебуваючи у русі, ОСОБА_5 через вікно автомобіля викинув ніж, яким до цього наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 .

17.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Відповідно до норм Глави 11 КПК України, повідомлення про підозру вручено матері ОСОБА_5 та скеровано поштою за місцем його проживання.

17.02.2025 ОСОБА_5 оголошено у розшук.

18.02.2025 отримано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 № 757/7831/25-к про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

20.02.2025 о 14 год. 28 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі вищевказаної ухвали суду.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

21.02.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 № 757/7831/25-к до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.04.2025.

04.04.2025 постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_12 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 17.05.2025.

Під час вирішення питання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу враховувались наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема:

- існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування, суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому останній, не маючи сталих соціальних зв`язків та постійного місця роботи, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, у тому числі на тимчасово не підконтрольній території. Даний ризик додатково обгрунтовується тим, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування та перебував у розшуку до моменту його затримання.

- існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, який обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників вчинення правопорушення, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому підозрюваний, перебуваючи на волі, може самостійно, або за допомогою інших невстановлених на даний час учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування.

- існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, експертів, підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема, перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, експертів та інших підозрюваних, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими, експертами у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків, експертів та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, експертів та дослідження їх судом.

Крім того, в ході проведення допитів свідків у кримінальному провадженні деякі свідки виявили бажання про зміну своїх анкетних даних, керуючись Законом України "Про забезпечення безпеки осіб, що беруть участь у кримінальному судочинстві", посилаючись на те, що на їх адресу від ОСОБА_13 та наближених до нього осіб неодноразово надходили погрози життю і здоров`ю та погрози знищення та пошкодження майна, належного свідкам, що також свідчить про наявний ризик незаконного впливу на свідків.

- існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України -перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення процесуальних дій у справі чи затягуванні з ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування, у тому числі зможе продовжити протиправну діяльність.

існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення кримінальних правопорушень.

Вказані ризики не зменшилися та не змінилися, вони повністю виправдовують раніше застосований до підозрюваного запобіжний захід.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав та просить його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні щодо обставин викладених у клопотанні та наявності ризиків визначених у ньому заперечив.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення прокурора, сторони захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, регламентовані ст.177 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності доказів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 до інкримінованих кримінальних правопорушень, на даній стадії кримінального провадження, є безпідставними, та підтверджується наступними матеріалами, а саме: протоколами допитів свідків; висновками експертів; протоколами огляду предметів; протоколами огляду відеозаписів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке можу бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчинення впливу на інших учасників кримінального провадження, в тому числі тих, з якими злочин вчинено у співучасті, можливість сховати чи знищити речі, які мають значення для кримінального провадження, а також доведена можливість впливу на свідків та потерпілого.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що заявлені ризики не зменшилися, а також доведено, що обставини, які перешкоджали завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали є поважними.

Отже, слідчий суддя у відповідності до положень ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , за вчинення особливо тяжких злочинів, а тому відповідно до п. 4 ст. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що необхідно виконати ряд слідчих дій, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, а також беручи до уваги, що ризики, передбачені, ст. 177 КПК України, не зменшилися, є триваючими та продовжують існувати, обставини викладені у клопотанні, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17.05.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1