Справа № 727/4479/25
Провадження № 1-кс/727/1074/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (матеріали кримінального провадження № 0001116 від 11.09.2024 року) відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клинівка, Сторожинецького району, Чернівецької області, громадянина України, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.3 ст.369-2 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 . Дане клопотання погоджене із начальником відділу Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 .

Посилається на те, що 04 жовтня 2024 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за рекомендацією своїх знайомих, звернувся до ОСОБА_10 , яка є колишнім працівником медичних установ на території Чернівецької області, зокрема КНП «Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», з метою консультації щодо оформлення необхідних медичних документів для отримання групи інвалідності, оскільки в ОСОБА_9 наявна хронічна хвороба легень, у зв`язку із чим він протягом тривалого часу стаціонарно проходив лікування у медичних установах.

Цього ж дня, тобто 04.10.2024 приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи на відкритій місцевості, неподалік місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 в ході розмови з ОСОБА_9 , дізналась про характер його захворювання, та детально вивчила наявні в ОСОБА_9 медичні документи (які в той же час залишила в себе), зокрема виписки з історії хвороби, результати відповідних аналізів та обстежень та розуміла, що останнього в подальшому повинно бути скеровано до медико-соціальної експертної комісії для визначення групи інвалідності у зв`язку із встановленням діагнозу захворювання легень. Крім того, ОСОБА_10 дізналась від ОСОБА_9 про те, що останній раніше вже звертався до медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) обласної комунальної медичної установи «Центр медико-соціальної експертизи», однак йому було відмовлено у призначенні групи інвалідності.

Так, ОСОБА_10 під час спілкування, вже достовірно усвідомлювала, що вона викликає авторитет та довіру в очах ОСОБА_9 , оскільки у зв`язку із здійсненням своєї попередньої трудової діяльності у медичній сфері на території Чернівецької області неодноразово спілкувалась із посадовими особами медико-соціальної експертної обласної комунальної медичної установи «Центр медико-соціальної експертизи», зокрема повідомила, що в неї наявні ділові та дружні відносини з головою міжрайонної загально-профільної МСЕК №2 ОКМУ «Центр медико-соціальної експертизи» ОСОБА_4 , та вказала, що може посприяти ОСОБА_9 у вирішенні зазначеного питання щодо можливості призначення йому групи інвалідності лише за умови надання їй неправомірної вигоди за вплив на службових осіб МСЕК обласної комунальної медичної установи «Центр медико-соціальної експертизи», спільно з її хорошим знайомим ОСОБА_4 , з яким, як повідомила ОСОБА_10 , вони допомагають аналогічним чином людям отримувати групи інвалідності вже протягом більше десяти років.

Зокрема, ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, а також збагачення інших осіб, достовірно знаючи, що посадові особи МСЕК обласної комунальної медичної установи «Центр медико-соціальної експертизи», відповідно до п.п. ґ, п. 2, ч. 1, ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції Закону, що діяв до 01.01.2025 року) та своїх повноважень наділені спеціальними правами, зокрема правами встановлювати особам групу інвалідності, а відтак є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, протиправно висловила ОСОБА_9 пряму словесну злочинну вимогу про необхідність надати їй та ОСОБА_4 через неї, за вплив на зазначених посадових осіб неправомірну вигоду у розмірі приблизно 7000 євро, попередивши поряд з цим про можливе збільшення чи зменшення суми неправомірної вигоди на різних етапах виготовлення медичної документації та прийняття відповідного рішення комісією МСЕК, про що в подальшому ОСОБА_10 повідомила ОСОБА_4 .

Зокрема, в ході наступних особистих зустрічей та телефонних розмов ОСОБА_10 з ОСОБА_4 , які відбувались в період часу з жовтня 2024 по 11 квітня 2025 року на території м. Чернівці та Чернівецької області, із врахуванням попереднього їх багаторічного знайомства між собою, останні вступили у спільну злочинну змову спрямовану на вимагання та подальше одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за вирішення питання щодо встановлення йому групи інвалідності шляхом впливу на посадових осіб МСЕК та дійшовши згоди про одержання безпосередньо ОСОБА_10 від ОСОБА_9 неправомірної вигоди у зазначеному ОСОБА_10 розмірі, обумовили при цьому для конспірації своєї злочинної діяльності, що будь-яке подальше спілкування з ОСОБА_9 пов`язане із одержанням грошових коштів від ОСОБА_9 буду вести лише ОСОБА_10 .

Водночас, ОСОБА_10 , акцентуючи увагу ОСОБА_9 на попередній відмові комісією МСЕК щодо надання йому групи інвалідності, яку він намагався оформити в загальному, законному порядку, висловила ОСОБА_9 застереження про марність його подальшого звернення із вказаним питанням до МСЕК обласної комунальної медичної установи «Центр медико-соціальної експертизи» без виконання зазначених нею незаконних вимог про надання їй неправомірної вигоди.

Пред`явивши вказану вимогу, ОСОБА_10 створила умови, внаслідок яких у ОСОБА_9 склалося переконання у наявності реальної загрози реалізації ним його законних прав та інтересів, зокрема у втраті можливості встановлення групи інвалідності у зв`язку із встановленням діагнозу захворювання на загальних підставах, що змусило останнього погодитися з протиправною вимогою ОСОБА_10 про надання неправомірної вигоди.

В подальшому, у зв`язку із введенням в дію з 1 січня 2025 року Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи, яким зокрема встановлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України припиняються 31 грудня 2024 року, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , розуміли, що ОСОБА_9 повинно бути скеровано до експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі за текстом: експертні команди) для визначення групи інвалідності у зв`язку із встановленням діагнозу захворювання легень.

Так, ОСОБА_10 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , в ході подальших телефонних розмов та особистих зустрічей з ОСОБА_9 , на території м. Чернівці, протягом січня 2025 року квітня 2025 року, повідомила останньому, що в неї особисто, у зв`язку із здійсненням своєї попередньої трудової діяльності у медичній сфері на території Чернівецької області, а також в ОСОБА_4 , у зв`язку із його багаторічним попереднім зайняттям посади голови міжрайонної загально-профільної МСЕК №2 ОКМУ «Центр медико-соціальної експертизи», збереглись тісні дружні та ділові зв`язки з посадовими особами та працівниками медичних установ на території Чернівецької області, з числа яких обрано склади новостворених експертних команд.

Зокрема, ОСОБА_10 , 08.04.2025, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 одразу після зустрічі та спілкування із останнім на території автозаправної станції по вул. Сторожинецькій в м. Чернівці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, а також збагачення інших осіб, достовірно знаючи, що посадові особи експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, відповідно до п.п. ґ, п. 2, ч. 1, ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та своїх повноважень наділені спеціальними правами, зокрема правами встановлювати особам групу інвалідності, а відтак є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, підтвердила ОСОБА_9 злочинну вимогу про необхідність надання їй та ОСОБА_4 неправомірної вигоди у розмірі 7000 євро за здійснення ними впливу на експертну команду для визначення ОСОБА_9 групи інвалідності у зв`язку із встановленням діагнозу захворювання легень.

11.04.2025 приблизно о 13 годині 20 хвилин ОСОБА_10 за попередньою домовленістю зустрілась з ОСОБА_9 на території паркувального майданчику в м. Чернівці, по вул. Руській, 248М для отримання предмету неправомірної вигоди, де діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 повинен передати їй особисто та ОСОБА_4 через неї грошові кошти в якості неправомірної вигоди за здійснення ними впливу на посадових осіб експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, і під час розмови завірила останнього про прийняття зазначеними особами позитивного рішення щодо визначення ОСОБА_9 групи інвалідності у зв`язку із встановленням діагнозу захворювання легень. Після чого, одержала від ОСОБА_9 попередньо визначені нею грошові кошти в якості неправомірної вигоди в сумі 7000 євро, що станом на 11.04.2025 згідно курсу Національного банку України становило 320890,50 гривень, чим довела до завершення свій, взаємообумовлений з ОСОБА_4 злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди за вплив на службових осіб уповноважених на виконання функцій держави.

12.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав викладенних в ньому.

Підозрюваний та захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вважають підозру необгрунтованою, просили застосувати до підозрюваного домашній арешт.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, захисників, пояснення підозрюваного, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що 11.09.2024 року до ЄРДР внесені відомості № 0001116, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

11 квітня 2025 року затримано ОСОБА_10 в порядку ст.208 КПК України.

12 квітня 2025 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

12 квітня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Також, зважаючи на практику Європейського суду, враховую, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вважаю, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Також вважаю, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому підозрюваному ОСОБА_4 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, з корисливих мотивів, у період правового режиму воєнного стану та мобілізації, пов`язаного з кримінальним правопорушенням у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, знайомий зі свідками, йому відомі обставини кримінального правопорушення, а тому існують ризики, що підозрюваний перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та правову кваліфікацію, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, характер, обставини і тяжкість вчиненого злочину, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного вважаю за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень. Вказаний розмір застави є достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків та є помірним для підозрюваного, не порушує його прав та інших осіб.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 12 червня 2025 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок:

Одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області

Код

Банк: Держказначейська служба України, м. Київ

Код банку отримувача: 37567646

Рахунок: UA0008745.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із підозрюваною ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 12 червня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Чернівці.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1