Справа №522/1647/25
Провадження №1-кп/522/1404/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000002, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2025 року, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, непрацюючого, із неповною середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 6.06.1989 року Ленінським районним судом м. Керчі за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців із конфіскацією майна,

- 8.10.1992 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140, ч.2 ст.143 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців із конфіскацією майна, звільненого 21.04.1995 року Балаклійським районним судом Харківської області, згідно до постанови суду від 19.04.1995 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 24 дні,

- 18.04.1997 року Жовтневим районним судом м. Одеси за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, із конфіскацією майна, звільненого 25.09.1998 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області, згідно до постанови суду від 24.09.1998 року, відповідно до ст.1 п.«Е» Закону України «Про амністію» від 24.09.1998 року,

- 13.05.1999 року Центральним районним судом м. Одеси за ст.17, ч.2 ст.141 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, із конфіскацією майна, звільненого 2.08.2020 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 24.07.2001 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.141, ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, звільненого 6.04.2002 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 20.11.2002 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.186, ч.2 ст.307 КК України до позбавлення волі строком на 5 років із конфіскацією майна, звільненого 7.09.2007 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 17.01.2008 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільненого 19.03.2012 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 25.09.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст.15, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, звільненого 10.04.2013 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 25.07.2013 року Миронівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік, 23.07.2014 року Миронівським районним судом Київської області, на підставі ч.2 ст.78 КК України скасовано іспитовий строк, та направлено для відбування покарання на 3 роки,

- 5.11.2014 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.71 КК України із приєднанням 2 років 1 місяця позбавлення волі за вироком Миронівського районного суду Київської області від 25.07.2013 року до остаточного покарання позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільненого 19.01.2017 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 15.05.2017 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, звільненого 28.12.2017 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 04.04.2018 року Оболонським районним судом міста Києва за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, звільненого 04.03.2019 року у зв`язку із відбуванням строку покарання

- 31.07.2019 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільненого 20.08.2021 року Уманським міським судом Черкаської області, згідно до ухвали від 5.08.2021 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 29 днів,

- 24.12.2021 року Миронівським районним судом Київської області за ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, із приєднанням, на підставі ст.71 КК України, невідбутого покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 31.07.2019 року до позбавлення волі строком на 3 роки,

- 10 квітня 2025 року Солом`янським районним судом м. Києва за вчинення 31.10.2024року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_3

адвокатів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.263 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

02.01.2025 року ОСОБА_3 перебував у палаті N?7 відділеня N?3 Міської інфекційної клінічної лікарні Одеської міської ради, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Пастера 5, де також перебував ОСОБА_7 .

Надалі, ОСОБА_3 , діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, таємно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись що його дії залишаються непомітними для оточуючих, в період дії воєнного стану, 02.01.2025 року в період часу з 16 години 30 хвилин по 17 годину, перебуваючи у палаті N? відділеня N?3 Міської інфекційної клінічної лікарні Одеської міської ради, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Пастера 5, підійшов до особистої тумби пацієнта ОСОБА_7 , та таємно викрав з неї мобільний телефону марки Nokia 235 4G, 2024 чорного кольору вартістю 1507 грн. 17 коп., та грошові кошти у сумі 1600 гривень належні ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 3107 грн. 17 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, вчинену в умовах воєнного стану.

02.01.2025 року ОСОБА_3 перебував у палаті N?7 відділеня N?3 Міської інфекційної клінічної лікарні Одеської міської ради, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Пастера 5, де також перебував ОСОБА_8 .

Надалі, ОСОБА_3 , діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, таємно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись що його дії залишаються непомітними для оточуючих, в період дії воєнного стану, 02.01.2025 року приблизно о 17 годині, перебуваючи в палаті N? 7 відділеня N? 3 Міської Інфекційної клінічної лікарні Одеської міської ради, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Пастера 5, підійшов до особистої тумби пацієнта ОСОБА_8 , та таємно викрав з неї, мобільний телефон марки «Samsung» А31 вартістю 3249 грн. 60 коп. належний ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 3249 грн. 60 коп. Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, вчинену в умовах воєнного стану.

08.01.2025 року у період часу з 16 години 11 хвилин по 16 годину 15 хвилин ОСОБА_3 перебував в торговому залі магазину «Таврія Плюс», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська 25.

Надалі, ОСОБА_3 , діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, таємно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись що його дії залишаються непомітними для оточуючих, в період дії воєнного стану, 08.01.2025 року приблизно о 16 годині 15 хвилин, перебуваючи в торгівельному залі магазину «Таврія Плюс» за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 25, підійшов до стелажу з алкогольними напоями, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, та його злочинні дії залишаться непомітними, таємно викрав пляшку віскі марки Glenfiddich 0,7 л 18 років витримки вартістю 6026 гривні 25 копійок, що належить ПП «Таврія Плюс».

Після чого ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ПП «Таврія Плюс» матеріальний збиток на загальну суму 6026 гривень 25 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, вчинену в умовах воєнного стану.

У невстановлений час та місці ОСОБА_3 знайшов контактну холодну зброю ударно-дробильної дії - кастет, який без передбаченого законом дозволу носив при собі.

В подальшому, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, не маючи передбаченого законом дозволу, відповідно до вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N?576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України N?622 від 21 серпня 1998 року, умисно носив кастет, виготовлений саморобним способом, що є різновидом контактної холодної зброї ударно-дробильної дії, при собі, а саме у правій кишені штанів.

08.01.2025 року приблизно о 21 годині 14 хвилин за адресою: м. Одеса, вул. Тараса Кузьміна, будинок №33, слідчим слідчого відділення поліції N?1 ОРУП N?1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 було затримано в порядку ст.208 КПК України, та під час проведення обшуку у нього було виявлено, та вилучено кастет, виготовлений саморобним способом, що є різновидом контактної холодної зброї ударно-дробильної дії.

Встановлено, що наданий на дослідження кастет відноситься до контактної холодної зброї ударно-дробильної дії, який виготовлений саморобним способом.

Контактну холодну зброю ударно-дробильної дії - металевий кастет, виготовлений саморобним способом ОСОБА_3 знайшов за вище указаних обставин, та у подальшому без передбаченого законом дозволу носив при собі.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України, носіння кастету, без передбаченого законом дозволу.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, вчинену в умовах воєнного стану, та кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України - носіння кастету, без передбаченого законом дозволу.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаних кримінальних правопорушень, та підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, що описані в обвинувальному акті.

До судового засідання потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представник потерпілого ПП «Таврія плюс» - ОСОБА_10 , не з`явились, кожний окремо, звернулись до суду із письмовими заявами, у яких просили проводити судовий розгляд без їх присутності.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаних кримінальних правопорушень повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, вчинену в умовах воєнного стану, та за ч.2 ст.263 КК України, як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, та те що він обвинувачується у вчиненні нетяжкого, та тяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, задовільний стан його здоров`я, відповідно до медичної довідки за №264/ОММЧ-21-25-ВН від 22.05.2025 року

Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує рецидив злочинів, враховуючи його судимість за ч.2 ст.307 КК України за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 20.11.2002 року.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, наявності вище зазначених двох пом`якшуючих покарання обставин, однієї обставини, що обтяжує покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, так як його виправлення, та перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства, та менш суворий вид покарання буде недостатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так як після постановлення вироку 10 квітня 2025 року Солом`янський районним судом м. Києва, згідно до якого, ОСОБА_3 було засуджено за вчинення 31.10.2024року кримінального правопорушення було встановлено, що цей засуджений обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення 2.01.2025, 08.01.2025 року вчинених до постановлення попереднього вироку, тому є підстави для застосування вимог ч.4 ст.70 КК України.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає, що необхідно застосувати положення ч.4 ст.70 КК України, призначивши йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, із урахуванням виду та розміру покарання призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року,застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, із призначенням остаточного виду та розміру покарання.

На підставі вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч.1 цієї статті. На підставі зазначеного, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання, по зазначеному вироку суду, строк його перебування під вартою з 8.01.2025року до 26.05.2025 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.124 КПК України суд вважає необхідним стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави України 320 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи від 24.01.2025 року №243/25, а також 320 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи від 24.01.2025 року №242/25, та за проведення судової експертизи зброї від 16.01.2025 року за №СЕ-19/116-25/927-ХЗ у розмірі 1591 грн. 80 коп., а всього на загальну суму 2231 грн. 80 коп. на користь держави України.

На підставі ст.174 КПК України суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту, який був накладений, згідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2025 року року на речові докази, так як у подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ч.2 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 174367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.263 КК України, та призначити йому покарання за указаними частинами указаних статей:

- за ч.4 ст.185 КК України - позбавлення волі строком на 5 / п`ять/ років,

- за ч.2 ст.263 КК України позбавлення волі строком на 1 /один/ рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання позбавлення волі строком на 5 / п`ять/ років.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року, за яким його засуджено до позбавлення волі строком на 2 роки, більш суворим покаранням призначеним за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 26.05.2025 року, за яким його засуджено до позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

Строк відбування покарання за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 8.01.2025 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 8.01.2025 року до 26.05.2025 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Залишити міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2025 року, а саме на предмет схожий на кастет, який було поміщено до поліетиленового сейф-пакету НПУ №1СR0153322.

Речовий доказ віскі марки «Glenfiddich 0,7 л.» вважати повернутим потерпілому ОСОБА_10 , за належністю.

Речовий доказ дисковий носій CD-R диск із відеозаписами зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ кастет (без маркувальних знаків), який запаковано до сейф-пакету ВУМ 2001129 - знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 2231 грн. 80 коп. на користь держави України.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд. Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1