Справа № 301/674/25

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2025 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іршавського районного суду Закарпатської області в місті Іршава кримінальне провадження № 0000046 від 26.01.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце народження: с. Доробратово, Іршавського району, Закарпатської області, місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , не одруженої, з середньою-спеціальною освітою, працюючої продавецем ФОП « ОСОБА_4 », раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.5 ст.27, ч.3 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 не пройшовши встановлену процедуру отримання водійського посвідчення, затверджену постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яка передбачає: закінчення курсів водіння по підготовці водіїв для отримання водійського посвідчення, проходження медичного огляду, складання іспитів у сервісному центрі МВС та отримання водійського посвідчення, вчинила дії спрямовані на пособництво у підробленні посвідчення за наступних обставин.

11 грудня 2024 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я, що посвідчує право керування транспортними засобами категорії «В», з метою його подальшого використання та для пред`явлення за вимогою.

Цього ж дня ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, з метою підроблення посвідчення водія та подальшого його використання, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення посвідчення водія, перебуваючи за адресою свого мешкання, зі свого особистого мобільного телефону зайшла до мережі Інтернет, де на одному невстановленому досудовим розслідуванням сайті із мережі Інтернет знайшла оголошення про отримання посвідчення водія онлайн, яке розмістила невстановлена досудовим розслідуванням особа.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що процедура отримання посвідчення водія передбачає закінчення курсів водіння по підготовці водіїв для отримання водійського посвідчення, проходження медичного огляду, складання іспитів у сервісному центрі МВС вступила у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, щодо виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на пособництво у підробленні посвідчення водія, ОСОБА_3 шляхом надсилання повідомлень через мобільний додаток «Telegram», надала особі, свої анкетні дані, а саме: прізвище, ім`я та по-батькові, інформацію щодо дати та місця народження, фотозображення особистого підпису, та фотознімок, а також пообіцяла придбати завідомо підроблене посвідчення водія після його виготовлення, тим самим, сприяючи особі, у підробці посвідчення.

Таким чином, ОСОБА_3 виступила пособником злочинних дій невстановленої досудовим розслідуванням особи. Знаючи, що її паспортні дані та фотокартка будуть використані для виготовлення підробленого посвідчення на право керування транспортним засобом, які надала через мобільний додаток «Telegram», тобто надала засоби та сприяла підробленню офіційного документа.

У подальшому (точна дата та час не встановлені), вказана невстановлена особа у невстановленому під час досудового розслідування місці умисно виготовила підроблене посвідчення водія, яке надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення водіяСерії ВКА номер 937551 від 06.12.2024, категорії «В», який за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення, що перебуває в офіційному обігу, в який внесла дані ОСОБА_3 , її фотокартку та особистий підпис.

Надалі, невстановлена досудовим розслідуванням особа виготовила ОСОБА_3 посвідчення водія Серії ВКА номер 937551 від 06.12.2024, категорії «В», і через відділення ТОВ «Нова пошта» () переслала підроблений документ ОСОБА_3 на відділення Нової Пошти №1, яке розташоване в с. Доробратово, по вул. Миру, 7, Мукачівський район, Закарпатська область, для використання та за який, ОСОБА_3 здійснила готівковий розрахунок на вказаному відділенні Нової Пошти, невстановленій досудовим розслідуванням особі у сумі 11500 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 27 , ч. 3 ст. 358 КК України, а саме - пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає право на керування транспортними засобами з метою власного використання, вчинене за попередньою змовою, групою осіб.

Крім того, в подальшому 26.01.2025 близько 17 год. 15 хв., ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Форд Фіеста», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїжджаючи по вулиці Білецькій в місті Іршава, біля житлового будинку №6, Хустського району Закарпатської області, була зупинена працівниками СРПП Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, за порушення правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом без увімкнених фар ближнього світла, де під час оформлення відносно неї адміністративних матеріалів за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, на вимогу працівників СРПП Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, відповідно до ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел, спрямований на використання підробленого документу, надала на вимогу працівників поліції, для перевірки підроблений документ посвідченняводія серії НОМЕР_2 від 06.12.2024 виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Територіальним сервісним центром 2141, бланк якого не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, чим вчинила використання завідомо підробленого документа.

Факт використання завідомо підробленого документа підтверджується висновком експерта №СЕ-19/107-25/1065-ДД від 28.01.2025, згідно якого встановлено, що на посвідченніводія НОМЕР_3 від 06.12.2024 виданому на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні спеціальні захисні елементи, посвідчення водія за способом виготовлення та спеціальними елементами захисту, не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.358 КК України, а саме - використання завідомо підробленого документа.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, всі обставини і мотиви їх вчинення, викладені в обвинувальному акті, визнала повністю, при цьому суду надала показання, що в кінці 2024 року пройшла навчання в автошколі, але іспит на отримання водійського посвідчення не здала. В грудні 2024 побачила в інтернеті рекламу щодо допомоги по отриманню водійських посвідчень, а так як на той час проживала в селі Доробратово, батьки проживають в м.Іршава і за станом здоров`я потребують її допомоги і їй необхідно було до них їздити кожного дня , вона повірила в те, що отримання посвідчення водія в такий спосіб буде законно, направила свої анкетні дані, на вказану електронну адресу, оплатила кошти та через деякий час отримала посвідчення водія через відділення ТОВ «Нова пошта». У вчиненому щиро розкаюється.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, обмежився таким обсягом дослідження доказів - допит обвинуваченої, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, дослідження доказів щодо судових витрат та речових доказів.

Оцінюючі досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, вину обвинуваченої ОСОБА_3 доведеною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч. 3 ст.358 та ч. 4 ст. 358 КК України. ЇЇ дії правильно кваліфіковано за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України - пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає право на керування транспортними засобами з метою власного використання, вчинене за попередньою змовою, групою осіб, та за ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа, є доведеною повністю. Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченої в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за ч.5 ст.27, ч. 3 ст.358 та ч. 4 ст. 358 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності і тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, які за класифікацією ст. 12 КК України є нетяжким злочином та кримінальним проступком. Дані про особу обвинуваченої: згідно вимоги про судимість ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем проживання характеризується позитивно. А також, всі інші обставини, які відповідно до положень Кримінального кодексу України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу. До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченою своєї винуватості, каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкцій ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, із застосування правил ч.1 ст.70 КК України, при цьому, зважаючи на особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого, суд вважає, що відносно неї можуть бути застосовані положення ст.75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням. Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

За вимогами ч.2 ст.124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь Держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що підтверджено довідками про витрати на проведення судових експертиз у загальній сумі 2387 грн 70 коп.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд

У ХВ АЛ ИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України і призначити їй покарання у виді обмеження волі 1 (один) рік.

ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.4 ст.358 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, покарання у виді обмеження волі 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставіст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в розмірі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн 70 коп на користь Держави.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000046 від 26.01.2025:

- посвідчення водія серія НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знищити,

- DVD-R диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського - залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1