Провадження № 1-кс/201/3761/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Черноморськ, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000185 від 10 січня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що у період з 23 листопада 2024 року до 25 листопада 2024 року, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у місті Чорноморськ Одеського району Одеської області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у формі надання допомоги іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований під id, під час особистого листування, передав представнику іноземної держави співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_7 у вигляді текстових повідомлень та графічних зображень карт місцевості із зазначенням координат на місцевості до контрольованого вказаним співробітником ФСБ РФ чат-боту під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у месенджері «Telegram», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацію розміщення сил та засобів військової частини НОМЕР_1 , з усвідомленням того, що така інформація буде використана іноземною державою та її представниками у проведенні підривної діяльності проти України.

Так, об 11 годині 44 хвилини 23 листопада 2024 року, громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи у місті Чорноморськ Одеського району Одеської області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у формі надання допомоги іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований під id, під час особистого листування, повідомив представнику іноземної держави співробітнику ФСБ РФ

ОСОБА_7 , до контрольованого вказаним співробітником ФСБ РФ чат-боту

під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у месенджері «Telegram», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацію про розташування штабу військової частини НОМЕР_1 , із зазначенням його місця дислокації.

Далі, о 13 годині 05 хвилин 25 листопада 2024 року, громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи у місті Чорноморськ Одеського району Одеської області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у формі надання допомоги іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований під id, під час особистого листування, конкретизував надану раніше представнику іноземної держави співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_7 , до контрольованого вказаним співробітником ФСБ РФ чат-боту під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у месенджері «Telegram», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацію про розташування штабу військової частини НОМЕР_1 , шляхом надсилання йому зображень карти відповідної місцевості із позначеною будівлею штабу.

Також, об 11 годині 47 хвилин 23 листопада 2024 року, громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи у місті Чорноморськ Одеського району Одеської області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у формі надання допомоги іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований під id, під час особистого листування, повідомив представнику іноземної держави співробітнику ФСБ РФ

ОСОБА_7 , до контрольованого вказаним співробітником ФСБ РФ чат-боту

під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у месенджері «Telegram», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацію про розташування навчального табору військової частини НОМЕР_1 , із зазначенням його місця дислокації.

Далі, о 13 годині 05 хвилин 25 листопада 2024 року, громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи у місті Чорноморськ Одеського району Одеської області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у формі надання допомоги іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований під id, під час особистого листування, конкретизував надану раніше представнику іноземної держави співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_7 , до контрольованого вказаним співробітником ФСБ РФ чат-боту під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у месенджері «Telegram», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацію про розташування навчального табору військової частини НОМЕР_1 , шляхом надсилання йому зображень карти відповідної місцевості із позначеною будівлею штабу.

Окрім того, у період з 12 години 10 хвилин до 12 години 25 хвилин 23 листопада 2024 року, громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи у місті Чорноморськ Одеського району Одеської області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у формі надання допомоги іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований під id, під час особистого листування, повідомив представнику іноземної держави співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_7 , до контрольованого вказаним співробітником ФСБ РФ чат-боту під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у месенджері «Telegram», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацію про чисельність особового складу підрозділів військової частини НОМЕР_1 , їх озброєння, наявність автомобільної та військової техніки, а також про розпорядок дня військовослужбовців вказаних підрозділів військової частини, з усвідомленням того, що така інформація буде використана іноземною державою та її представниками у проведенні підривної діяльності проти України.

Також, 31 жовтня 2024 року солдат ОСОБА_4 , з метою ухилитися від військової служби, самовільно залишив лікувальний заклад та вирушив на автомобільному транспорті невстановленої третьої особи до м. Чорноморськ Одеського району Одеської області.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді курсанта 6 навчального взводу 1 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою ухилитися від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, 31 жовтня 2024 року самовільно покинув та як наслідок не з`явився після виписки із лікувального закладу Комунального некомерційного підприємства «Обласна Клінічна Психіатрична Лікарня Кіровоградської Обласної Ради» до місця несення служби, яке розташоване поблизу селища Компаніївка Кропивницького району Кіровоградської області та проводив час на власний розсуд, поза межами тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби доки 27 серпня 2025 року не був затриманий співробітниками СБУ.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці: наданні представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України; та у дезертирстві, тобто нез`явленні з метою ухилитися від військової служби на службу з лікувального закладу вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України

27 серпня 2025 року о 14 годині 03 хвилини, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про що складено відповідний протокол.

27 серпня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 та ч. 2 ст. 111 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив особливо тяжкі злочини, за які, зокрема, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, останній може переховуватись від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, відповідно до Наказу № 197 від 20 липня 2022 року визначено тимчасове місце дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, а саме слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь, Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях та 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк, Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях на території Соборного району в м. Дніпрі, на період дії воєнного стану, або до прийняття окремого рішення Головою Служби безпеки України.

З матеріалів клопотання встановлено, що 10 січня 2025 року були внесені відомості до ЄРДР за № 0000185, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України.

27 серпня 2025 року, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Того ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 та ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, а також інших осіб у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України, про що свідчать наступні докази, зокрема, повідомлення про виявлення кримінального правопорушення, рапорт від 06 січня 2025 року, акт огляду публічно доступного сайту «Миротворець» від 02 січня 2025 року, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 14 грудня 2024 року, доповідь № 915/3148 від 01 листопада 2024 року, протокол обшуку від 27 серпня 2025 року, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 27 серпня 2025 року, протокол огляду від 27 серпня 2025 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27 серпня 2025 року, а отже, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При цьому, слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вирішує питання щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні інкримінованих йому злочинів і правильності кваліфікації його дій, що є предметом судового провадження.

Також, на думку слідчого судді, доведеними є ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацію майна, у зв`язку з чим, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду до окупованої території, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризиків, визначених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта, у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з підстав їх необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження їх існування.

В той же час, прокурором доведено і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії особливо тяжких, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри, вчинив вказані діяння у період дії воєнного стану, тож, з урахуванням встановлених вище ризиків, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

Виходячи з вищенаведеного, а також враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину; вік та стан його здоров`я, які не перешкоджають застосуванню такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою; майновий стан підозрюваного, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Згідно абзацу третього ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-5, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437 -442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», строком дії до 25 жовтня 2025 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 25 жовтня 2025 року.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 16.10 годині 01 вересня 2025 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1