Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4794/25
У Х В А Л А

17 квітня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 14.03.2024,

ВСТАНОВИВ:

слідчий СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування в межах кримінального провадження № 0000049 від 14.03.2024 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що вказане кримінальне провадження розслідується СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

26.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме за провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вчиненій за попередньою змовою групою осіб.

Автор клопотання вважає, що наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме вживати заходи, спрямовані на недопущення виявлення та документування інших епізодів злочинних дій, а також заходи щодо переховування співучасників.

Зазначає, що для запобігання вказаним ризикам до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням застави, оскільки більш м`якші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили просили у задоволенні клопотання відмовити повністю, оскільки підозра необґрунтована, жодні ризики прокурором не доведені. Крім того, захисник зазначив, що оскільки прокурор з новим клопотанням не звертався, підозра була змінена, таким чином у клопотанні слід відмовити.

Заслухавши доводи сторони обвинувачення та захисту, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до такого.

Відповідно до ч.1 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З`ясовано, що УП в метрополітені ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 від 14.03.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

26.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме за провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вчиненій за попередньою змовою групою осіб.

11.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

За версією сторони обвинувачення, 15.03.2022 громадяни України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступили у попередню змову на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, а саме діяльності у сфері обміну валют.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про валюту і валютні операції» торгівля валютними цінностями здійснюється виключно через уповноважені установи, які отримали ліцензію на таку діяльність відповідно до статті 9 цього Закону.

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вступили у попередню змову на здійснення діяльності, яка відповідно до законодавства України відноситься до господарської та підлягає ліцензуванню, при цьому заручившись підтримкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який являється батьком ОСОБА_7 та дідом ОСОБА_5 , та займає незаконно створену посаду депутата в незаконно створеному органі під назвою «Народний Совет Луганской Народной Республики», при цьому входячи до незаконно створеного комітету «по делам военнослужащих, гражданской обороне и чрезвычайным ситуациям, правопорядку, делам казачества и поддержке участников специальной военной операции».

Згідно попередніх домовленостей ОСОБА_7 повинен був всупереч вимог законодавства України здійснювати незаконний обмін валют на території так званої «луганської народної республіки», тобто на тимчасово окупованій території Луганської області України, зокрема в місті Луганськ, в тому числі обмін української валюти «гривня» на російську «російський рубль».

В свою чергу ОСОБА_5 шляхом здійснення операцій купівлі валюти «російський рубль» за результатами обміну на криптовалюту USDT на криптобіржі «Binance», з надсиланням валюти «російський рубль» на банківські карти, що перебували у володінні ОСОБА_7 , а також членів його сім`ї та наближених осіб, повинен був забезпечити наявність у ОСОБА_7 валюти «російський рубль» для ведення останнім господарської діяльності щодо обміну української «гривні» на «російський рубль» на території тимчасово окупованої Луганської області.

Встановлено, що ОСОБА_7 , будучи громадянином України, з метою провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території України, використовував юридичну особу «Общество с ограниченной ответственностью «СОЮЗ-С», генеральним директором якої він являвся з 26.12.2017, зареєстровану на території невизнаної республіки Південна Осетія, контрольованої російською федерацією. При цьому ОСОБА_7 26.11.2019 отримав паспорт громадянина російської федерації.

Одночасно з цим для ведення незаконної господарської діяльності у сфері валютних операцій ОСОБА_7 з відома ОСОБА_5 використовував в тому числі і кошти отримані від господарської діяльності юридичної особи «СОЮЗ-С», яка співпрацювала з суб`єктами господарювання російської федерації та так званої «луганської народної республіки.»

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , для забезпечення здійснення ОСОБА_7 незаконної господарської діяльності щодо обміну валюти на тимчасово окупованій території України, з метою наявності у ОСОБА_7 валюти «російський рубль», в період з 15.03.2022 по 09.05.2023 за допомогою власного аккаунту № НОМЕР_1 на криптобіржі «Binance», що прив`язаний до його номеру телефону НОМЕР_2 та пошти ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснив 130 Р2Р-операцій з купівлі валюти «російський рубль» на загальну суму 14 392 853,76 рос. рубл. за криптовалюту «USDT» в кількості 178 477, 39 USDT.

При купівлі валюти «російський рубль» за криптовалюту «USDT» у зазначений період часу ОСОБА_5 додавав у власний аккаунт, як спосіб оплати, та в подальшому вказував в Р2Р-ордерах, як спосіб оплати, банківськи картки російських банків «Сбербанк», «Тинькофф» з наступними номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_23 .

Зокрема встановлено, що 13.02.2023 о 14 год. 43 хв. ОСОБА_5 здійснив продаж криптовалюти «USDT» за російську валюту «російський рубль» на суму 150 000 рос. рубл., яка за проханням ОСОБА_5 була перерахована на рахунок № НОМЕР_3 в банку «Сбербанк», що належить його діду ОСОБА_8 , який займає незаконно створену посаду депутата в незаконно створеному органі під назвою «Народний Совет Луганской Народной Республики», та сприяв незаконній діяльності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

В свою чергу ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, в період з 15.03.2022 включно по травень 2023 року здійснював обмін валюти «російський рубль» на валюту «українська гривня», яку отримував на свої банківські картки, та банківські картки наближених осіб та членів сім`ї, що фактично перебували в його володінні, при цьому розміщаючи на інтернет-ресурсах оголошення про здійснення обміну валют, із зазначенням власного номера мобільного телефону НОМЕР_25 та електронної пошти, до якої він мав доступ ІНФОРМАЦІЯ_5 , що належала його дружині ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Слідчий суддя перевірив наявність обґрунтованої підозри дослідивши надані стороною обвинувачення матеріали, а саме: протокол обшуку від 10.05.2023; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії-зняття інформації з електронних інформаційних систем відносно ОСОБА_5 №5/6/1/1-1549 від 09.03.2023; протокол огляду інформації криптовалютної біржі «Binance» від 29.06.2023, протокол огляду інформації криптовалютної біржі « Binance » від 17.08.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 14.03.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 22.03.2024; протокол огляду інформації криптовалютної біржі « Binance » від 27.09.2024; протокол огляду від 01.11.2024; протокол огляду від 12.11.2024; протокол огляду інформації криптовалютної біржі «Binance» від 29.01.2025; інші матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так, з долучених до матеріалів клопотання доказів вбачається причетність ОСОБА_5 до обставин вчиненого за версією органу досудового розслідування кримінального правопорушення, а відтак і наявність обґрунтованої, в сенсі ч. 2 ст. 177 КПК, підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, тобто нетяжкого кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя звертає увагу, що встановлення всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також вини чи невинуватості не вирішується під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Розглянувши доводи, сторони обвинувачення щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК слідчий суддя зауважує наступне.

Оцінюючи ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду слідчий суддя виходить насамперед з тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі доведення його вини.

Так, санкція ч. 4 ст. 111-1 КК України допускає призначення покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

Водночас, слідчим суддею в цьому контексті враховуються і інші чинники, а саме недостатньо місці соціальні зв`язки підозрюваного.

Враховуючи наведене слідчий суддя вважає, що зазначений ризик є актуальним.

Водночас, заявлені в клопотанні ризики вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, сформульовані абстрактно та матеріалами клопотання не доводяться.

Таким, чином прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК, що є підставою для застосування запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дійшов до такого.

Згідно вимог ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом IX-2 цього Кодексу.

З огляду на відсутність у підозрюваного судимостей та негативних характеристик, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки підозрюваний має місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці з покладенням окремих процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти встановленому ризику, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом та вимогою; не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.

Вказані обов`язки необхідно покласти на два місяці в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.05.2025.

Щодо аргументів сторони захисту про необхідність звернення прокурора із новим клопотанням, або зміненим клопотанням, суд зазначає, що оскільки змінена підозра суттєво не відрізняється від попередньої за фактичними обставинами та кваліфікацією, зазначене є правом прокурора, доводи про необхідність зміни клопотання є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 179, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України,

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 14.03.2024 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з забороною залишати місце свого проживання, яке знаходить за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 травня 2025 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені КПК України, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом та вимогою;

2. не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.

Строк дії обов`язків визначити до 26 травня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом не перевищує двох місяців у межах строку досудового розслідування, тобто до 26 травня 2025 року.

Копію ухвали вручити учасникам справи - для відома.

Копію ухвали направити до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) - для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1