Справа № 461/4516/25
Провадження № 1-кс/461/4334/25
23.07.2025 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
Клопотання вмотивоване наступним. 08.07.2025 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.302 та ч.2 ст. 303 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, маючи умисел на отримання незаконного прибутку, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, здійснювали діяльність, метою якої було створення та утримання місця розпусти, організація забезпечення зайняття проституцією іншими особами, щодо кількох осіб.
Відповідно до ст. 302 КК України місцем розпусти визнається будь-яке приміщення або інше місце, спеціально підготовлене чи пристосоване для постійного або періодичного вчинення розпусних дій (притон розпусти) невизначеним колом осіб, або постійними відвідувачами, які змінюють партнерів. Таке місце призначене для зайняття проституцією. Ним може бути будинок, квартира, кімната в гуртожитку, номер у готелі, офіс, намет, підсобні приміщення, що використовуються для розпусних дій.
Термін «місця розпусти» використано в законі в розумінні різноманітності таких місць, а не їх кількості в кожному випадку вчинення злочину.
Об`єктивну сторону злочину утворює одна із двох дій: 1) створення місця розпусти; 2) його утримання.
Створення місця розпусти - це, наприклад, завершений пошук приміщення чи іншого місця, відкриття закладу (масажний салон, сауна), під яким маскується міс¬це розпусти, облаштування такого місця, підбір обслуги, забезпечення засобами зв`язку, транспорту. Утримання місця розпусти означає вчинення дій, що забезпе¬чують його використання та функціонування. Це пошук клієнтів, оплата оренди приміщення, транспортних витрат, інші фінансові розрахунки, придбання й реалі¬зація для клієнтів білизни, напоїв, продуктів тощо.
Відповідно до ст. 303 КК України, втягнення особи в заняття проституцією може бути вчинено з використанням уразливого стану особи. Таке можливо у разі, коли особа, у якої під впливом життєвих негараздів: втрати роботи, відсутності місця проживання, матері¬альних труднощів, тяжкої образи та інших обставин, - підвищується стан нервово- емоційного збудження, що знижує здатність її адекватно реагувати на відповідні дії. Вона стає слабкою, психологічно не захищеною і легко піддається на певні дії чи пропозиції інших осіб зайнятися проституцією.
Еротичний масаж полягав у тому, що дівчина - масажистка у вигляді дотиків своїх рук до тіла чоловіка (у тому числі статевих органів), масажу всього оголеного тіла чоловіка (у тому числі статевих органів), доведення його до оргазму шляхом мастурбації його статевих органів не є статевим актом, про те, враховуючи те, що відбулась еяколяція дані дії можна прирівняти до статевого акту.
З медичної точки зору розрізняють наступні види масажу: лікувальний, спортивний, гігієнічний та косметичний. Дії, проведені під час діяльності салонів еротичного масажу «Мажор» та «Cazanova» не є масажем, а відповідно, їх не можна віднести до жодного із зазначених його видів.
З цією метою, невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, однак не пізніше квітня 2024 року, з метою протиправного особистого збагачення, та з метою отримання наживи, створили місця розпусти, а саме: салон еротичного масажу «Мажор», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Братів Рогатинців, 28 та салон еротичного масажу «Cazanova», що знаходиться за адресою: Івано Франківська область, м. Івано Франківськ, вул. Грюнвальдська, 23. Водночас з метою організації забезпечення зайняття проституцією іншими особами та за для належного функціонування салонів залучили до протиправної діяльності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та іншою невстановленою особою, в якості адміністраторів салонів еротичного масажу.
Всі учасники вказаної злочинної групи мали єдиний намір на вчинення кримінальних правопорушень, з метою особистого збагачення, шляхом забезпечення діяльності групи з надання платних послуг еротичного масажу особами жіночої статі, забезпечили конспіративність спілкування за допомогою меседжерів «Telegram», «WhatsApp» (програми дозволяють обмінюватися текстовими повідомленнями і медіафайлами різних форматів, далі месенджери «Telegram», «WhatsApp») та вели завуальовану термінологію слова «закінчення», яке приховувало справжній зміст «еякуляція сім`явипорскування»; встановили штрафи для осіб жіночої статі, які надавали послуги еротичного масажу, а також забезпечували їх засобами гігієни; налагодили систематичне оновлення в мережі Інтернет реклами про надання особами жіночої статті послуг еротичного масажу, а здобуті злочинним шляхом грошові кошти розподіляли між собою та витрачали на власні потреби. В свою чергу, дівчата - масажистки отримували заробітну плату за виконану роботу в розмірі приблизно 30 відсотків, а 70 відсотків віддавали на руки адміністраторам салонів, також розрахунок відбувався шляхом безготівкового переказу грошових коштів клієнтами на визначені невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами банківські карти.
Так, реалізуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_4 перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, з метою отримання наживи, добровільно вступила до злочинної групи за вказівками невстановлених на даний час досудовим розслідуванням особами, з метою виконання спільного злочинного умислу, що виражався в утриманні місць розпусти за наступних обставин.
Вказані вище та створені невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами салони еротичного масажу «Мажор» та «Cazanova», потребували постійного контролю та останні поклали на ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та іншу невстановлену особу обов`язки, щодо належного функціонування салонів, серед яких: прийом дзвінків та листування із клієнтами, які бажали скористатись послугами еротичного масажу за грошову винагороду; ведення інтернет-сайтів салонів еротичного масажу; вирішення господарських питань щодо діяльності салонів; працевлаштування дівчат на роботу, шляхом проведення співбесіди; контроль роботи дівчат та у випадку порушення графіку визначення штрафу у вигляді грошового стягнення; розподіл коштів, отриманих від зайняття проституцією між невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами та повіями.
Відповідно ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та іншою невстановленою особою, за вказівками невстановлених на даний час досудовим розслідуванням особами, довели свої незаконні дії до кінця, чим забезпечили утримання місць розпусти, з метою наживи.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в утриманні місця розпусти, з метою наживи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України.
Окрім цього, 06.04.2024, ОСОБА_4 на виконання незаконних вказівок невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, з метою реалізації спільного злочинного умислу, вчинили сутенерство щодо повії ОСОБА_7 за наступних обставин.
Так, 06.04.2024 близько 16.28 год. ОСОБА_8 (особа залучена до конфіденційного співробітництва), за допомогою свого мобільного телефону здійснив дзвінок на номер НОМЕР_3 , котрий був розміщений на сайті по наданню платних послуг еротичного масажу інтимного характеру: « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В ході розмови ОСОБА_4 , керуючись єдиним умислом злочинної групи та корисливим мотивом, повідомила ОСОБА_8 , що на вибір є декілька дівчат та вартість надання послуг еротичного масажу становить 2500 гривень за одну годину та можна прибути о 17.00 год.
Надалі, ОСОБА_7 добровільно надала послуги еротичного масажу ОСОБА_8 у вигляді дотиків своїх рук до тіла (у тому числі статевих органів), масажу всього оголеного тіла останнього (у тому числі статевих органів), доведення його до оргазму шляхом мастурбації його статевих органів. В результаті вказаних дій ОСОБА_7 у ОСОБА_8 відбулась еяколяція, що прирівнюється до статевого акту чим задовільнила його статеву пристрасть.
Відповідно ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, довели свої незаконні дії до кінця, чим вчинили сутенерство стосовно ОСОБА_7 .
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у сутенерстві, тобто у вчиненні дій по забезпеченню заняття проституцією іншою особою, за попередньою змовою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
Окрім цього, 28.11.2024, ОСОБА_4 на виконання незаконних вказівок невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, з метою реалізації спільного злочинного умислу, вчинили сутенерство щодо невстановленої на даний час досудовим розслідуванням повії за наступних обставин.
Так, 28.11.2024 близько 16.32 год. ОСОБА_11 (особа залучена до конфіденційного співробітництва), за допомогою свого мобільного телефону здійснив дзвінок на номер НОМЕР_3 , котрий був розміщений на сайті по наданню платних послуг еротичного масажу інтимного характеру: « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В ході розмови ОСОБА_4 , керуючись єдиним умислом злочинної групи та корисливим мотивом, повідомила ОСОБА_11 , що на даний час працює одна дівчина та буде вільна з протягом однієї години, на вибір дівчат немає. А тому, ОСОБА_11 уточнив в ОСОБА_4 годину свого прибуття до салону еротичного масажу «Мажор», на що остання повідомила прибути о 17.30 год. та розповіла про послугу вартістю 3000 гривень, до якої входить торкання та поцілунки по всьому тілу, класичний еротичний масаж, по домовленістю з дівчиною можна зробити «куні» (оральний секс зі стимуляцією вульви або вагіни губами і язиком), необмежена кількість «релаксів» тобто закінчень (еяколяція статевого члену) та уточнив з приводу безготівкового розрахунку, на що ОСОБА_4 відповіла, що можна здійснити переказ на банківську карту та прибути о 17.30 год.
Через деякий час очікування до ОСОБА_11 вийшла на даний час невстановлена досудовим розслідуванням повія із якою він попрямував до однієї з кімнат. Будучи в приміщенні кімнати, невстановлена досудовим розслідуванням повія запитала в ОСОБА_11 чи не бажає він скористатись додатковими послугами, серед яких: імітація статевого акту із «закінченням» (еяколяцією статевого члену) на будь яку частину тіла дівчини, що становитиме додатково 2000 гривень також розповіла про послугу «на виїзд» вартість якої становить 5000 гривень.
Надалі, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням повія добровільно надала послуги еротичного масажу ОСОБА_11 у вигляді дотиків своїх рук до тіла (у тому числі статевих органів), масажу всього оголеного тіла останнього (у тому числі статевих органів), доведення його до оргазму шляхом мастурбації його статевих органів. В результаті вказаних дій невстановленої досудовим розслідуванням повією у ОСОБА_11 відбулась еяколяція, що прирівнюється до статевого акту чим задовільнила його статеву пристрасть.
Відповідно ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, довели свої незаконні дії до кінця, чим повторно вчинили сутенерство стосовно невстановленої на даний час досудовим розслідуванням повії.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у сутенерстві, тобто у вчиненні дій по забезпеченню заняття проституцією іншою особою, за попередньою змовою осіб, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
Окрім цього, 06.03.2025, ОСОБА_4 на виконання незаконних вказівок невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, з метою реалізації спільного злочинного умислу, вчинили сутенерство щодо невстановленої на даний час досудовим розслідуванням повії із псевдонімом «Єва» за наступних обставин.
Так, 06.03.2025 близько 14.40 год. ОСОБА_12 (особа залучена до конфіденційного співробітництва), за допомогою свого мобільного телефону здійснив дзвінок на номер НОМЕР_3 , котрий був розміщений на сайті по наданню платних послуг еротичного масажу інтимного характеру: « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В ході розмови ОСОБА_4 , керуючись єдиним умислом злочинної групи та корисливим мотивом, повідомила ОСОБА_12 , що салон працює та вартість послуг становить 4000 гривень за одну годину, в яку входить еротичний, класичний масаж, дотики по тілу дівчини, «куні» (оральний секс зі стимуляцією вульви або вагіни губами і язиком) за бажанням, та необмежена кількість «релаксів» тобто закінчення (еяколяція статевого члена). Після чого ОСОБА_12 спитав в ОСОБА_4 чи працюють дівчата на виїзд, на що остання відповіла, що так, вартість такої послуги становить 6000 гривень за одну годину та додатково оплата послуг таксі в обидві сторони. Повторно здзвонившись із ОСОБА_4 , ОСОБА_12 перепитав в останньої чи є дівчата, які здійснюють еротичний масаж на вибір, на що остання відповіла, що на даний час працює одна дівчина, на що ОСОБА_12 повідомив, що протягом однієї години прибуде до приміщення салону еротичного масажу «Мажор», щоб уточнити усі деталі виїзду.
А тому, ОСОБА_12 06.03.2025 близько 16.10 год. відповідно до попередньої домовленості із ОСОБА_4 прибув до салону еротичного масажу «Мажор», що розташований за адресою: м. Львів, вул. Братів Рогатинців, 28, подзвонивши в домофон. Двері салону еротичного масажу «Мажор» відчинила адміністратор вказаного салону ОСОБА_4 , яка провела ОСОБА_12 до середини салону та очікував прибуття дівчини. Через деякий час очікування до кімнати зайшла невстановлена досудовим розслідування дівчина із псевдонімом «Єва», яку обрав останній та здійснив передоплату за послуги таксі в сумі 500 гривень на банківську карту, яка назвала ОСОБА_4 , а саме: № НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_13 , при цьому домовився, що за допомогою мобільного додатку «Telegram» повідомить куди та о котрій прибути дівчині із псевдонімом « ОСОБА_14 ».
В подальшому ОСОБА_12 за допомогою мобільного додатку «Telegram» повідомив, що очікує дівчину в номері №712, готелю «Львів», що знаходиться за адресою: місто Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, 7, та у відповідь йому повідомили, що дівчина прибуде близько 19.00 год.
Через деякий час очікування, близько 19.10 до номеру № 712, готелю «Львів», що знаходиться за адресою: місто Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, 7 прибула повія із псевдонімом «Єва», яка повідомила ОСОБА_12 про необхідність здійснити оплату послуг шляхом переказу грошових коштів в сумі 6000 гривень на банківську карту яку вона назвала, а саме: № НОМЕР_6 , що останній зробив.
Надалі, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням повія із псевдонімом «Єва» добровільно надала послуги еротичного масажу ОСОБА_12 у вигляді дотиків своїх рук до тіла (у тому числі статевих органів), масажу всього оголеного тіла останнього (у тому числі статевих органів), доведення його до оргазму шляхом мастурбації його статевих органів. В результаті вказаних дій невстановленої досудовим розслідуванням повією із псевдонімом «Єва» у ОСОБА_12 відбулась еяколяція, що прирівнюється до статевого акту чим задовольнила його статеву пристрасть.
Відповідно ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, довели свої незаконні дії до кінця, чим повторно вчинили сутенерство стосовно невстановленої на даний час досудовим розслідуванням повії із псевдонімом «Єва».
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у сутенерстві, тобто у вчиненні дій по забезпеченню заняття проституцією іншою особою, за попередньою змовою осіб, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
Слідчий зазначає, що 08.07.2025 слідчим ВР ОТЗ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 в період часу з 10.40 год. по 11.00 год. проведено огляд місця події в приміщенні УМП ГУНП у Харківській області, що за адресою: м. Харків, вул. Мар`їнська, буд. 18, а саме в приміщенні службового кабінету № 28Б, за участю ОСОБА_4 , яка добровільно видала:
1. мобільний телефон марки iPhone», ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , з сім картою з номером: НОМЕР_9 .
Крім цього, 08.07.2025 слідчим ВР ОТЗ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 в період часу з 13.00 год. по 13.13 год. проведено огляд місця події в приміщенні УМП ГУНП у Харківській області, що за адресою: м. Харків, вул. Мар`їнська, буд. 18, а саме в приміщенні службового кабінету № 28Б, за участю ОСОБА_5 , яка добровільно видала:
1. мобільний телефон марки «iPhone», ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 , з сім картою з номером: НОМЕР_12 .
Вказані речі, які вилучені в ході проведення оглядів місця подій визнані речовими доказами в межах кримінального провадження.
Відтак з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, слідчий просить накласти арешт на дане майно з метою збереження речових доказів.
Слідчий в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду. Відповідно до клопотання просить проводити розгляд справи у його відсутності.
ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування смс-повідомлення, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber».
ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування смс-повідомлення, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber».
Представник ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_16 , в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду, шляхом скерування судової повістки на електронну адресу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Перевіривши надані матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.
08.07.2025 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.302 та ч.2 ст. 303 КК України.
08.07.2025 слідчим ВР ОТЗ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 в період часу з 10.40 год. по 11.00 год. проведено огляд місця події в приміщенні УМП ГУНП у Харківській області, що за адресою: м. Харків, вул. Мар`їнська, буд. 18, а саме в приміщенні службового кабінету № 28Б, за участю ОСОБА_4 , яка добровільно видала:
1. мобільний телефон марки iPhone», ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , з сім картою з номером: НОМЕР_9 .
Крім цього, 08.07.2025 слідчим ВР ОТЗ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 в період часу з 13.00 год. по 13.13 год. проведено огляд місця події в приміщенні УМП ГУНП у Харківській області, що за адресою: м. Харків, вул. Мар`їнська, буд. 18, а саме в приміщенні службового кабінету № 28Б, за участю ОСОБА_5 , яка добровільно видала:
1. мобільний телефон марки «iPhone», ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 , з сім картою з номером: НОМЕР_12 .
08.07.2025 року постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 вказані мобільні телефони визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 237 КПК України).
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.
На переконання слідчого судді, вимоги клопотання на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Клопотання слідчого про арешт майна, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.
Підставами накладення арешту є необхідність проведення експертиз, тому необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів шляхом накладання арешту.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Слідчим доведено, що мобільний телефон може бути використаний як доказ факту і обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також може містити інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення та причетних осіб. Мобільний телефон необхідний органу досудового розслідування для його огляду та збереження як речового доказу з метою використання під час доказування у кримінальному провадженні, а також проведення відповідних судових експертиз.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого про арешт майна - задоволити.
Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись майном, а саме: мобільний телефон марки iPhone», ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , з сім картою з номером: НОМЕР_9 , який добровільно видала ОСОБА_4 та мобільний телефон марки «iPhone», ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 , з сім картою з номером: НОМЕР_12 який добровільно видала ОСОБА_5 ..
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1