Провадження № 1-кп/243/863/2025
Справа № 243/4846/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області та в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0012854 від 01 квітня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить службу на посаді діловода речової служби секції тилу ВЧ НОМЕР_1 НГУ, у званні солдат, маючого вищу освіту, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) № 365 від 06 грудня 2024 року солдата ОСОБА_3 призначено на посаду діловода речової служби секції тилу.

Будучи військовослужбовцем Національної гвардії України, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила дорожнього руху), та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до вимог п.п. 10.1; 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, згідно з якими:

«п.10.1. Перед початком руху... водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

«п. 16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин поголовній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху».

Проте, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи вимоги вказаного вище законодавства, яке регламентує правила дорожнього руху, та маючи можливість належно їх виконувати, діючи із кримінально-протиправною самовпевненістю, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, допустив порушення правил дорожнього руху та вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

01 квітня 2024 року приблизно о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_6 , керуючи технічно справним, автомобілем марки «Dodge» моделі «Journey», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », рухався по проїзній частині вул. Полярної, зі сторони пров. Солоділова до вул. Вокзальної у м. Слов`янську Краматорського району Донецької області, де, здійснюючи виїзд з другорядної дороги проїзної частини вул. Полярної на головну дорогу проїзної частини вул. Вокзальної у м. Слов`янську Краматорського району Донецької області, не переконався в тому, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та не дав дорогу автомобілю марки «Renault» моделі «Laguna», реєстраційний номер іноземної держави « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався по головній дорозі проїзної частини вул. Вокзальної зі сторони вул. Волзької у напрямку пров. Лєрмонтова у м. Слов`янську Краматорського району Донецької області, де в цей час в районі перехрестя проїзних частин вул. Полярної та вул. Вокзальної у м. Слов`янську Краматорського району Донецької області, водій ОСОБА_3 , діючи в порушення п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, якими передбачено:

«п.10.1. Перед початком руху... водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

«п. 16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху».

діючи необережно - проявляючи кримінально-протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не забезпечив безпечний рух, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим не вжив заходів для відвернення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого відбулось зіткнення лівої бокової центральної частини кузова керованого ним автомобіля з передньою частиною автомобіля марки «Renault» моделі «Laguna», реєстраційний номер іноземної держави « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_7 , який в цей час рухався по головній дорозі проїзної частини вул. Вокзальної м. Слов`янська Краматорського району Донецької області.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки «Renault» моделі «Laguna», реєстраційний номер іноземної держави « НОМЕР_3 », ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому правого надколінника зі зміщенням уламків, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_3 п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України перебували в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною подією.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся, визнав у повному обсязі обставини, викладені у обвинувальному акті. Також висловив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням із потерпілим, оскільки вони з ним примирилися, моральну шкоду він потерпілому повністю відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що клопотання обвинуваченого підтримує, просить справу закрити у зв`язку із його примиренням із обвинуваченим. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, вказав, що моральну шкоду обвинувачений йому відшкодував повністю, а матеріальні збитки повинна відшкодувати страхова компанія, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність власника наземного транспорту, що був учасником дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, розгляд справи просив проводити без його участі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого підтримав, не заперечувавпроти закриття кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 з таких підстав.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення осіб від кримінальної відповідальності», передбачені підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, а саме: скоєння особою вперше злочину невеликої тяжкості; відшкодування збитків або усунення спричиненої шкоди.

В абз. 6 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення осіб від кримінальної відповідальності» повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

За змістом п. 4 Постанови Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК (2341-14 ) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч. 2 ст. 49 КПК. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Звільнення від кримінальної відповідальності - це здійснювана відповідно до кримінального та кримінального процесуального законів відмова держави від застосування заходів кримінально-правового характеру до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, в якому реалізується прагнення держави ефективно і раціонально вести боротьбу зі злочинністю без застосування покарання і взагалі без ухвалення судом обвинувального вироку. В цьому інституті кримінального права одночасно реалізується принцип економії кримінальної репресії, гуманізму та індивідуалізації відповідальності.

Аналіз чинного законодавства та судової практики дозволяє дійти до висновку, що в даному випадку звільнення від кримінальної відповідальності наступає за таких умов: відсутність судимості у обвинуваченого, його примирення із потерпілим, відшкодування саме потерпілому збитків, та або усунення заподіяної йому шкоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, повністю визнав свою провину та розкаявся у скоєному, за службовою характеристикою ОСОБА_3 характеризується позитивно, займаній посаді відповідає, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, примирився з потерпілим та відшкодував йому моральну шкоду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження слід закрити, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_8 .

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак, у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 лютого 2024 року (справа №930/497/23, провадження №51-4798км23).

У кримінальному провадженні понесені витрати, пов`язані із залученням експертів, а саме:

- витрати на проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/105-25/3223-ІТ від 18 квітня 2025 року в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок;

- витрати на проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/105-25/3224-ІТ від 18 квітня 2025 року в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок;

- витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/105-25/5183-ІТ від 28 травня 2025 року в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок;

- витрати на проведення судової трасологічної експертизи МСЕ-19/105- 25/5184-ІТ від 28 травня 2025 року в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд приходить до висновку, що витрати, пов`язані на залучення експертів, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Цивільний позов в справі не заявлений.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 8, 124, 284, 372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України - у зв`язку з примиренням ОСОБА_3 з потерпілим ОСОБА_8 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012854 від 01 квітня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року на автомобіль марки «Renault» моделі «Laguna», який відповідно до іноземного свідоцтва № НОМЕР_4 зареєстрований в республіці Литва, має реєстраційний номер « НОМЕР_3 », який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Ясна, 34, - скасувати.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року на автомобіль марки «Dodge» моделі «Journey», який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , має реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Ясна, 34, - скасувати.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 судом не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, а саме:

- витрати на проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/105-25/3223-ІТ від 18 квітня 2025 року в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок;

- витрати на проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/105-25/3224-ІТ від 18 квітня 2025 року в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок;

- витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/105-25/5183-ІТ від 28 травня 2025 року в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок;

- витрати на проведення судової трасологічної експертизи МСЕ-19/105- 25/5184-ІТ від 28 травня 2025 року в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Речові докази:

автомобіль марки «Dodge» моделі «Journey», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який постановою слідчого від 01 квітня 2025 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, після вступу ухвали суду в законну силу повернути власнику ОСОБА_3 ;

автомобіль марки «Renault» моделі «Laguna», реєстраційний номер іноземної держави « НОМЕР_3 », який постановою від 01 квітня 2025 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, після вступу ухвали суду в законну силу повернути власнику ОСОБА_7 .

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвалу постановлено у нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Головуючий суддя ОСОБА_1