Справа № 369/8176/25
Провадження №1-кп/369/1784/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_7 про зміну йому запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт чи на особисте зобов`язання та клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дніпро, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українки, громадянки України, уродженки смт. Козин, Обухівського району, Київської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України,

встановив:

08 травня 2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від Київської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 та ч. 2 ст. 263-1 КК України.

На даний час обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 утримуються в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком до 04 вересня 2025 року (включно) на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2025 року.

Оскільки відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: ОСОБА_1 головуючий (суддя-доповідач), судді: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (суддя, що замінив суддю, що вибув), то, з урахуванням позиції сторін кримінального провадження та оскільки суддя, що замінив суддю, який вибув, ознайомився з ходом судового провадження та матеріалами кримінального провадження, наявними в розпорядженні суду, згоден з прийнятими судом процесуальними рішеннями і вважає недоцільним нове проведення процесуальних дій, що вже були проведені до заміни судді, колегією суддів ухвалено рішення відповідно до положень ст. 319 ч. 2 КПК України про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, оскільки таке рішення не може негативно вплинути на судовий розгляд та зважаючи на таку засаду кримінального провадження як розумність строків.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо кожного обвинуваченого, без визначення розміру застави, які обґрунтовувала тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2

ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України та кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років. Вважає, що існують ризики того, що обвинувачені можуть вчинити дії, передбачені ч. 1

ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вказує, що застосування іншого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні не є можливим.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисник ОСОБА_6 стосовно клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували та просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Крім того ОСОБА_7 подав суду письмове клопотання прозміну йому запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт чи на особисте зобов`язання, мотивуючи це наявністю тяжкого захворювання хронічного вірусного гепатиту В і С.

Вислухавши доводи учасників судового засідання, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України, та кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років. Із урахуванням пред`явленого обвинувачення та того, що на даному етапі розгляду кримінального провадження обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показань суду не давали та судом не досліджувались матеріали кримінального провадження, що не виключає мотивацію для незаконного впливу обвинувачених на свідків у цьому кримінальному провадженні, суд вважає доведеними існування ризиків, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можуть вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою уникнення відповідальності, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у випадку визнання їх винуватими в інкримінованих кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що застосування до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не може забезпечити їх належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.

Крім того, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , мають такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачені ОСОБА_7 та

ОСОБА_8 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особами, до яких не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, та не визначає обвинуваченому ОСОБА_7 розмір застави на підставі абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України.

При цьому, суд вважає, що клопотання ОСОБА_7 про зміну йому запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт чи на особисте зобов`язання задоволенню не підлягає з огляду на відсутність жодних даних стосовно наявності захворювання у ОСОБА_7 .

Водночас, згідно з п. 6.3 рішення Конституційного Суду України від 19.06.2024

№ 7-р(II)/2024, «відповідно до Кодексу можливість застосування застави до особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, визначених частиною третьою або четвертою статті 183 Кодексу (друге речення частини першої статті 182); „під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України (абзац восьмий частини четвертої статті 183). Тобто із наведених приписів Кодексу випливає, що законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

Виходячи зі змісту приписів статей 3, 8, частин першої, другої статті 29, частини першої статті 55, частини першої статті 62, частини першої статті 64 Конституції України Конституційний Суд України вважає, що відповідно до вказаних приписів Кодексу під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу є можливість, за певних підстав та обставин, визначених статтями 177, 178 Кодексу, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід. Отже, за частиною шостою статті 176 Кодексу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід».

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням зазначених положень, враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_8 , тяжкість та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона обвинувачується, одночасно для гарантування належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_8 з урахуванням її особи, зокрема, усвідомлення нею серйозності кримінальних правопорушень, в яких вона обвинувачується, тривалість її перебування під вартою та інших обставин кримінального провадження, зокрема, що ОСОБА_8 в умовахперебування під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України народила дитину, враховуючи положення ч. 4

ст. 182 КПК України, у співставленні з існуючими ризиками, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченій ОСОБА_8 заставу у розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 300*3028 грн, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн 00 коп., з покладенням на ниї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, а клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню частково.

Відповідно слід:

продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на строк 60 днів, починаючи з 25 серпня 2025 року до 23 жовтня 2025 року включно, без альтернативи внесення застави;

продовжити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, а саме до 23 жовтня 2025 року (включно), з альтернативою внесення застави у розмірі 300 (трьохста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн 00 коп.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 331, 376, 392 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, а саме до 23 жовтня 2025 року (включно), без визначення розміру застави.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, а саме до 23 жовтня 2025 року (включно), з альтернативою внесення застави у розмірі 300 (трьохста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн 00 коп.

Застава повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самою обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області: код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119, р/р UA0018661, банк отримувача (ГУДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, код банку (МФО ГУДКСУ): 820172, призначення платежу: застава за ПІБ обвинуваченого, по справі № 369/8176/25 в Києво-Святошинському районному суді Київської області.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченої, яка внесла заставу, з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Київської обласної прокуратури та Києво-Святошинський районний суд Київської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена, яка внесла таку заставу, вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

За умови внесення застави покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду та прокурора за кожним викликом;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_9

Суддя ОСОБА_10

Суддя ОСОБА_11