"16" липня 2025 р. Справа № 363/3949/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000633, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000633 відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

З поданого прокурором клопотання вбачається, що 12.07.2025 року до ЧЧ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від працівника ВРПП ОСОБА_4 про те, що громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою уникнення притягнення її доньки до адміністративної відповідальності, надала неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1000 гривень, які вона поклала в центральній частині салону службового автомобіля Renault Duster, поряд із коробкою передач, незважаючи на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність за такі дії, передбачену ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України.

12.07.2025 т.в.о. слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області у період часу з 22 год. 37 хв. до 22 год. 46 хв. проведено огляд місця події на відритій ділянці місцевості, за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н., с. Демидів, вул. Садова, поруч з буд. 53, який проводився за участю особи, якій у присутності понятих роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, під час проведення огляду місця події здійснено огляд службового транспортного засобу автомобілю марки «Renault», моделі «Duster», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні, в середині якого між водійським та переднім пасажирським сидіннями виявлено грошові кошти загальною сумою 1000 (одна тисяча) гривень, купюрами номіналом 500 гривень 2 штуки, з серійними номерами у вигляді буквено цифрового напису: 500 гривень ЗН 1475017, 500 гривень ЕП 8479586. Вищевказані грошові кошти загальною сумою 1000 (одна тисяча) гривень, у подальшому в ході огляду вилучено та поміщено до спеціального пакету з індивідуальним номером CRI 1199619, доступ до якого унеможливлено.

Вилучені грошові кошти під час огляду місця події в сумі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок є предметом кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Старшим слідчим слідчого відділу ОСОБА_6 відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, винесено постанову про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів.

Встановлено, що працівники ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_7 , старший лейтенант поліції ОСОБА_8 відповідно до ст.ст. 1, 17 ЗУ «Про Національну поліцію», п.1 Примітки ст.364 КК України є особами, які постійно здійснюють функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв`язку з чим вони є службовими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення та інші повноваження.

Відповідно рапорту працівника ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 , останній перебуваючи в складі автопатруля «Зміна - 12» разом із працівником ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , здійснюючи патрулювання території Вишгородського району Київської області отримали повідомлення на логістичний пристрій стосовно домашнього насильства. У подальшому, під час відпрацювання вищевказаного виклику працівниками ВРПП Вишгородського РУП прийнято рішення про винесення постанови відповідно до ст. 183 КУпАП відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим мати останньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 сприяючи ОСОБА_9 уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення надала працівникам ВРПП Вишгородського РУП неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів загальною сумою 1000 гривень, поклавши останню в салоні службового автомобіля марки «Renault», моделі «Duster», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні, зневажаючи при цьому попередженнями працівників ВРПП про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 369 КК України.

Виявлені в ході огляду, грошові кошти є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а тому відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Підставою накладення арешту на вищевказані грошові кошти є те, що вилучені речі мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, оскільки містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та потребують дослідження в ході проведення експертизи. Після проведення відповідних судових експертиз вказані вилучені грошові кошти можуть бути використано як доказ в даному кримінальному провадженні. Крім того, для досягнення мети збереження речових та запобіганню їх знищенню виключно накладення арешту на вилучене майно зможе запобігти спробам його знищення.

Прокурор в судове засідання не з`явився, в поданому клопотанні просив розгляд здійснювати без його участі.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

Об`єктивно, повно та всебічно дослідивши надані до клопотання матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КП України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що грошові кошти, є предметом кримінального правопорушення, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на грошові кошти, які визнані речовими доказами в межах заявленого клопотання прокурора.

Керуючись статтями 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, а саме: 1000 (одна тисяча) гривень, купюрами номіналом 500 гривень 2 штуки, з серійними номерами у вигляді буквено цифрового напису: 500 гривень ЗН 1475017, 500 гривень ЕП 8479586, які поміщені до спеціального пакету з індивідуальним номером CRI 1199619, доступ до якого унеможливлено, шляхом заборони їх розпорядження, користування, передачі, відчуження.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1