КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5018/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з використанням систем відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів у системі EasyCon, апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

представника - ОСОБА_7 ,

власника майна - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20.06.2025 року задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, в кримінальному провадженні №0000046,із забороною відчужувати, користуватися та розпоряджатися на майно, вилучене 09 травня 2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- 7 банківських карток з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- два чеки 8943 та 8944 поповнення від 05.12.2024;

- мобільний телефон iPhone у чохлі чорного кольору;

- планшет iPad Serial: GG7WK7PTJF88;

- ноутбук марки «hp» sn: 5CD3451QSX, з зарядним пристроєм;

- ноутбук марки «hp» sn: 5CD6523ZF6;

- ноутбук марки «Lenovo» sn: MP-1DKXGD, з зарядним пристроєм;

- мобільний телефон марки «iPhone» модель «15Pro» imei: НОМЕР_8 ,

- блокнот з коричневою обкладинкою з чорновими записами;

- грошові кошти загальною сумою 37 000 доларів США, 4 870 Євро, 103 000 гривень,

- заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку у кількості 15 шт.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з додатковими поясненнями, фактично з доповненнями у яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20.06.2025 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Автор апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала винесена без належних на те правових підстав, суперечить вимогам кримінально процесуального закону.

ОСОБА_6 офіційно працевлаштований та отримує регулярний дохід, за рахунок якого сформовано частина грошових збережень, які було незаконно вилучено. Разом з тим, ОСОБА_6 було здійснено продаж автомобілю, що склало іншу частину грошових збережень.

Крім того, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 03.06.2025 року про легалізацію обшуку було відмовлено у відшуканні та вилученні грошових коштів, а відповідно ці кошти мали бути повернуті власнику. Однак в супереч вимого кримінально процесуального закону грошові кошти повернуті не були.

На вилучених ноутбуках і мобільному телефоні зберігається інформація, яка охороняється адвокатською таємницею, оскільки ОСОБА_6 працевлаштований до АО «Юридична фірма «АСТЕРС» розголошення і доступ до якої третіх осіб, у тому числі, правоохоронних органів заборонений.

Разом з тим, сторона обвинувачення звернулася з пропуском строку для подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника та власника майна, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити у повному обсязі, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Слідчим управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 25.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

З метою належного вирішення завдань, визначених ст. 2 КПК України та їх розв`язання, нейтралізації загроз з боку суб`єктів протиправної поведінки чи інших осіб, які діють на їх користь, наявності реальних загроз знищення майна, предметів, інших об`єктів матеріального світу, що мають або можуть мати ознаки речових предметів, інших об`єктів матеріального світу, що мають або можуть мати ознаки речових доказів в указаному кримінальному провадженні через зволікання з їх відшуканням та вилученням, а відтак необхідності врятування і збереження вказаного майна, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України 09.05.2025 року проведено обшук до отримання ухвали слідчого судді у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_9 .

Згідно Договору найма (оренди) нерухомого майна від 07.08.2022 року вказану квартиру орендує ОСОБА_6 .

09.05.2025 року прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 звернулася з клопотанням до Солом`янського районного суду міста Києва про накладення арешту на майно, в кримінальному провадженні №0000046,із забороною відчужувати, користуватися та розпоряджатися на майно, вилучене 09 травня 2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- 7 банківських карток з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- два чеки 8943 та 8944 поповнення від 05.12.2024;

- мобільний телефон iPhone у чохлі чорного кольору;

- планшет iPad Serial: GG7WK7PTJF88;

- ноутбук марки «hp» sn: 5CD3451QSX, з зарядним пристроєм;

- ноутбук марки «hp» sn: 5CD6523ZF6;

- ноутбук марки «Lenovo» sn: MP-1DKXGD, з зарядним пристроєм;

- мобільний телефон марки «iPhone» модель «15Pro» imei: НОМЕР_8 ,

- блокнот з коричневою обкладинкою з чорновими записами;

- грошові кошти загальною сумою 37 000 доларів США, 4 870 Євро, 103 000 гривень,

- заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку у кількості 15 шт.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20.06.2025 року задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, в кримінальному провадженні №0000046,із забороною відчужувати, користуватися та розпоряджатися на майно, вилучене 09 травня 2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- 7 банківських карток з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- два чеки 8943 та 8944 поповнення від 05.12.2024;

- мобільний телефон iPhone у чохлі чорного кольору;

- планшет iPad Serial: GG7WK7PTJF88;

- ноутбук марки «hp» sn: 5CD3451QSX, з зарядним пристроєм;

- ноутбук марки «hp» sn: 5CD6523ZF6;

- ноутбук марки «Lenovo» sn: MP-1DKXGD, з зарядним пристроєм;

- мобільний телефон марки «iPhone» модель «15Pro» imei: НОМЕР_8 ,

- блокнот з коричневою обкладинкою з чорновими записами;

- грошові кошти загальною сумою 37 000 доларів США, 4 870 Євро, 103 000 гривень,

- заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку у кількості 15 шт.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на: 7 банківських карток з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ; два чеки 8943 та 8944 поповнення від 05.12.2024; мобільний телефон iPhone у чохлі чорного кольору; планшет iPad Serial: GG7WK7PTJF88; ноутбук марки «hp» sn: 5CD3451QSX, з зарядним пристроєм; ноутбук марки «hp» sn: 5CD6523ZF6; ноутбук марки «Lenovo» sn: MP-1DKXGD, з зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «iPhone» модель «15Pro» imei: НОМЕР_8 , блокнот з коричневою обкладинкою з чорновими записами; грошові кошти загальною сумою 37 000 доларів США, 4 870 Євро, 103 000 гривень, заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку у кількості 15 шт., перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і приходить до висновку, що вказаних доводів цілком достатньо для підтвердження наявності підстав, передбачених ст. 167 КПК України для накладення арешту на майно.

Як вбачається зі змісту клопотання вищевказане майно постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділу СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 від 09.05.2025 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000046 від 25.02.2025 року.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 03.06.2025 року було легалізовано обшук, що був проведений 09.05.2025 року та відмовлено в частині вилучення грошових коштів, тому дані кошти є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Перевіряючи доводи представника, що стороною обвинувачення пропущено строк для подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна є не переконливими, оскільки обшук було проведено 09.05.2025 року, а 10.05.2025 року було подано клопотання про арешт майна (том 1 ст. 48).

Крім того, доводи апелянта, що ОСОБА_6 працевлаштований до АО «Юридична фірма «АСТЕРС» та на вилучених ноутбуках і мобільному телефоні зберігається інформація, яка охороняється адвокатською таємницею, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, тому що ОСОБА_6 не є адвокатом, в даному випадку не можна говорити про порушення адвокатської таємниці.

З урахуванням вищенаведених обставин доводи представника про необґрунтованість застосування найбільш обтяжливого способу арешту майна, що полягає у позбавленні права володіти, користуватися та розпоряджатися арештованим майном є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено його відповідність ознакам ст. 98 КПК України, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно, що надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

А тому доводи автора апеляційної скарги про відсутність правових підстав для арешту майна в найбільш обтяжливий спосіб для власника, не є переконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, в кримінальному провадженні №0000046,із забороною відчужувати, користуватися та розпоряджатися на майно, вилучене 09 травня 2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- 7 банківських карток з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- два чеки 8943 та 8944 поповнення від 05.12.2024;

- мобільний телефон iPhone у чохлі чорного кольору;

- планшет iPad Serial: GG7WK7PTJF88;

- ноутбук марки «hp» sn: 5CD3451QSX, з зарядним пристроєм;

- ноутбук марки «hp» sn: 5CD6523ZF6;

- ноутбук марки «Lenovo» sn: MP-1DKXGD, з зарядним пристроєм;

- мобільний телефон марки «iPhone» модель «15Pro» imei: НОМЕР_8 ,

- блокнот з коричневою обкладинкою з чорновими записами;

- грошові кошти загальною сумою 37 000 доларів США, 4 870 Євро, 103 000 гривень,

- заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку у кількості 15 шт., - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3