Номер провадження: 11-сс/813/1468/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2025 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000501, внесеного до ЄРДР 20 березня 2023 року,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 30 серпня 2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Рішення слідчого судді мотивоване вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваною інкримінованого кримінального правопорушення та наявністю ризику, передбаченого пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, прокурор, жодним чином не обґрунтував неможливість запобігання встановленому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді особистого зобов`язання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що ухвала є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог КПК України, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, з наступних підстав:

- слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, з цих підстав можна вважати, що остання може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які не встановленні та не вилучені в ході досудового розслідування;

- з огляду на існуючи ризики та особу підозрюваної, з урахуванням завданих збитків, які становлять 921 075,04 грн., особисто зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень. Покласти на ОСОБА_7 обовязки, передбачені п.п. 1,2,3,4,5 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Уважаючи подану апеляційну скаргу необґрунтованою, невмотивованою та такою, що не підлягають задоволенню, захисник ОСОБА_11 подала письмові заперечення

За змістом заперечень посилається на те, що пред`явлене повідомлення про підозру є необґрунтованими через відсутність потерпілого та негативних наслідків, а твердження прокурора про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є лише формально перерахованими, проте, взагалі не підтверджуються доказами, а необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави на цій стадії досудового розслідування прокурором не доведена.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Захисник та підозрювана заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють застосування запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у проваджені СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000501, внесене до ЄРДР 20 березня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України (а.с.12-14 т.1).

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 набула статусу підозрюваної, оскільки 30 червня 2025 року, складено та вручено останній письмове повідомлення про підозру, згідно з яким вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України (а.с.136-145 т.1)

За наявності ризиків, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив слідчого суддю застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі двадцяти розмірів 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень (а.с.1-11 т.1).

Проте, слідчий суддя дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про можливість застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, у даному кримінальному провадженні існує доведені прокурором та слідчим ризики, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та може знищіти, приховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, характеру та ступеню суспільної небезпеки інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини провадження та дані про особу підозрюваної, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Так, оцінивши у сукупності фактичні обставини провадження та дані про особу підозрюваного, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано звернув увагу на те, що стороною обвинувачення доведено лише обставини, встановлені в п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак прокурором жодним чином необґрунтована неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді особистого зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги прокурора були предметом дослідження слідчого судді, і не спростовують висновків, викладених в ухвалі, та не дають підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді застави. Крім того, сама по собі тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, не дає законних підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Слідчим суддею, при вирішенні питання про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, враховано те, що підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, заміжня, працює, має постійне місце реєстрації та проживання.

При прийнятті такого рішення колегія суддів врахувала, що станом на час апеляційного розгляду підозрювана ОСОБА_7 виконує свої процесуальні обов`язки, з`явилась на виклик апеляційного суду, відомості про порушення процесуальних обов`язків з часу обрання запобіжного заходу не зафіксовано.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність особистого зобов`язання, прокурор разом із слідчим не позбавлені процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, суду про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Отже, на переконання колегії суддів, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам та забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене вище, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскарженого рішення.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.

Керуючись статями 176, 177, 178,179, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2025 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000501, внесеного до ЄРДР 20 березня 2023 року,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4