Провадження № 1-кп/592/233/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, який працює на посаді зварювальника в АТ «СМНВО-Інжиніринг», не одружений, раніше не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0001949 від 29.06.2024

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в :

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами) з 05:30 24.02.2022 по теперішній час в Україні діє воєнний стан.

29.06.2024 близько 08:14 ОСОБА_4 прийшов до магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет», що розташований за адресою: м. Суми просп. Т. Шевченка, буд. 30, де здійснив покупку продовольчих товарів. Після оплати товару, ОСОБА_4 направився на вихід з магазину, де побачив на візку для продуктів залишену чоловічу чорну шкіряну сумку через плече. У той час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаної сумки з наявними в ній речами, з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, 29.06.2024 приблизно о 08:24 ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет», що розташований за адресою: м. Суми просп. Т. Шевченка, буд. 30, діючи таємно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, взяв сумку, в якій були ключі від квартири, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , військовий квиток на ім`я ОСОБА_7 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 та портмоне з грошовими коштами у сумі 1500 грн, а також мобільний телефон марки «Iphone SE», загальна вартість яких відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-24/10589-ТВ від 19.07.2024, складає 2164 грн. Після чого з викраденим чужим майном із місця скоєння правопорушення зник, чим завдав матеріального збитку ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в таємному, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, викраденні чужого майна, що належить ОСОБА_7 на суму 3664 грн, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена в умовах воєнного стану».

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе не визнав, та пояснив, що в суботу влітку 2024 року він дійсно здійснював покупки в магазині «АТБ» про просп. Т. Шевченка, о коли виходив з магазину побачив на ручці візочка для покупок сумку. Побачивши що немає покупців, взяв сумку в руки і пішов додому, сумку кинув під диван не дивлячись на її вміст. В понеділок прийшла поліція і він здав сумку під опис, який не читав. Вважав що якась особа загубила сумку та мав намір її повернути власнику або віднести в АТБ (про що подумав вже вдома), поліція також йому пояснила, що хтось загубив сумку і якщо він її видасть то ніякого покарання не буде. Раніше повернути сумку не міг оскільки на 2 дні їздив в село, а зранку магазин був закритий, думав віднести її після роботи.

Незважаючи на такі показання самого обвинуваченого, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що влітку 2024 року здійснив покупки в магазині АТБ, розрахувався банківською карткою, під`їхав з візком до виходу з магазину та склав покупки до автомобіля, який знаходився на відстані близько 5м від входу в магазин, після чого помітив відсутність сумки. Коли повернувся до візка, сумки там вже не було. Потім потерпілий підійшов до охоронця, який сказав, що сумки ніхто не віддавав, а після того як переглянув відеозаписи з камер відеоспостереження повідомив, що знає чоловіка, який взяв сумку та запропонував йому зателефонувати, проте потерпілий сказав, що треба викликати поліцію. Після того як патрульні прибули до магазину, то вони зателефонували на мобільний телефон потерпілого, який знаходився в сумці, проте телефон вже був не на зв`язку. Коли прибула слідчо-оперативна група, то його ще раз опитали, а через тиждень його запросили на впізнання речей, які він упізнав. Приблизно ще через тиждень йому віддали вилучені речі. В сумці знаходились ключі, документи, телефон та гаманець з грошовими коштами в сумі близько 2000 грн: 1500 грн крупними купюрами, решта дрібними. Викрадені в нього речі повернули всі, а грошових коштів 1500 грн, 400-450 грн не повернули. Просив суд суворо не карати обвинуваченого, проте призначити покарання, достатнє для його виправлення, зважаючи, на відсутність його каяття.

Показання потерпілого в цілому узгоджуються з показаннями допитаних в судовому засіданні свідків та дослідженими доказами.

Факт заволодіння ОСОБА_4 майном, зазначеним в обвинувальному акті підтверджується:

-формою виводу АРМ102 про подію №144480042, відповідно до якої 29.06.2024 в 08:25 ОСОБА_7 повідомив, що близько 5 хвилин тому невідома особа таємно викрала сумку, яку він залишив при виході близько 5 хв тому (а.к.п. 47) та протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29.06.2024 (а.к.п. 48) відповідно до якого, ОСОБА_7 повідомив, що 29.06.2024 близько 08:45 він помітив відсутність чорної сумочки з документами речами та грошима, які залишив на одному з візків в магазині «АТБ»;

-заявою про добровільну видачу від 01.07.2025 (а.к.п. 48-49), відповідно до якої ОСОБА_4 добровільно видав майно, яке знайшов у магазині «АТБ-маркет», а саме сумку, з речами, які знаходяться в ній;

-протоколом огляду предмету від 01.07.2024 з додатком (фотоаблиця) (а.к.п. 50-56), відповідно до якого в присутності понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 була оглянута сумка з речами, яку добровільно видав ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено: сумку чорного кольору з матеріалу, схожого на шкіру; військовий квиток ОСОБА_7 ; мобільний телефон; паспорт ОСОБА_7 № чорне портмоне з банківською картою, 2 картами магазинів, готівкою в розмірі 1500 грн (3 купюри по 500 грн) та 1 долар США; 3 зв`язки ключів; органайзер для документів 3 посвідченням водія ОСОБА_7 , талоном до посвідчення водія та візитками;

-протоколом огляду предмету від 04.07.2024 з додатком (диск з відеозаписами) (а.к.п. 67-89) відповідно до якого були оглянуті наявні на диску відеозаписи з відеокамер відеоспостереження магазину АТБ, на яких зафіксовано (камера D13), як потерпілий в 08:23:30 залишив сумку біля якої пройшов обвинувачений в 08:23:45, не звертаючись до інших присутніх в приміщенні осіб, у тому числі прибиральниці, в 08:24:44 обвинувачений забрав сумку з візка та відразу попрямував до виходу з магазину, потерпілий повернувся в 08:26:21. Коли обвинувачений брав сумку, він озирався по боках виявляючи осіб, які можуть спостерігати за його діями (камера D15);

-висновком експерта №СЕ-19/119-24/10589-ТВ від 19.07.2024 (а.к.п. 58-66), відповідно до якого, вартість майна, викраденого у ОСОБА_7 (мобільного телефону, сумки чоловічої та портмоне чоловічого) станом на 29.06.2024 становила 2164 грн;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 09.07.2024 (а.к.п. 102-106) відповідно до якого ОСОБА_7 впізнав викрадений у ного телефон серед 4 схожих телефонів;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 09.07.2024 (а.к.п. 107-111) відповідно до якого ОСОБА_7 впізнав викрадену у ного барсетку серед 4 схожих барсеток;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 09.07.2024 (а.к.п. 112-116) відповідно до якого ОСОБА_7 впізнав викрадений у ного гаманець серед 4 схожих гаманців;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.07.2024 (а.к.п. 117-124) відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав за фотографією ОСОБА_4 як особу, яку він бачив на відеозаписах крадіжки сумочки в магазині «АТБ»;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 25.07.2024 (а.к.п. 125-133), відповідно до якого ОСОБА_4 показав у присутності понятих місце, де він взяв видану сумку.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що працює охоронцем в магазині АТБ на просп. Шевченка в м. Суми. Близько півроку тому покупець до нього звернувся щодо крадіжки сумки. Він особисто крадіжки не бачив, проте виявив її на відеокамерах відеоспостереження, після цього потерпілий попросив викликати поліцію.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що працює консьєржем в будинку, де проживає обвинувачений, в один з днів поліцейські показали їй на телефоні знімок, на якому вона упізнала ОСОБА_4 та пояснила, що він імовірно перебуває на роботі. З якого приводу поліція зверталась їй не відомо, з приводу крадіжки до неї ніхто не звертався.

Щодо кількості грошових коштів, які були викрадені у потерпілого, суд враховує його пояснення в судовому засіданні про те, що у нього білу викрадена дещо менша сума, ніж 2000 грн, оскільки він з скупився на невелику суму на ринку, а також ті обставини, що відсутні будь-які інші докази наявності в сумці грошових коштів, окрім протоколу огляду предмету від 01.07.2024 з додатком (фотоаблиця) (а.к.п. 50-56), відповідно до якого в присутності понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 була оглянута сумка з речами, яку добровільно видав ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено: зокрема, готівка в розмірі 1500 грн (3 купюри по 500 грн) та 1 долар США.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дала показання щодо того, що була присутня при огляді сумки, з якої були вилучені 3 купюри по 500 грн і документи. Вона впевнена, що купюри були саме по 500 грн, виходячи з їх кольору. Вона читала зміст протоколу, і всі рукописні записи там відповідають дійсності та ніхто з учасників слідчої дії не висловлював претензій щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_11 дав показання щодо того, що він був запрошений для проведення слідчої дії. Коли він прибув в коридорі було 3 чоловіки, на столі стояла сумка, яку відкривали при ньому, можливо там були 3 купюри по 500 грн, він підписав протокол не читаючи та не чув, щоб інші особи, зокрема ОСОБА_4 заперечували щодо його змісту.

Тобто, прокурором поза розумним сумнівом доведено, що у ОСОБА_7 була викрадена сумка з грошовими коштами в сумі, щонайменше 1500 грн. Достовірних доказів щодо інших грошових коштів, можливо наявних в зазначеній сумці, суду не надано.

Зазначені докази та показання свідків також спростовують і доводи сторони захисту, що вилучені з сумки банкноти були іншого номіналу.

Також безпідставними є і доводи сторони захисту, що ОСОБА_4 знайшов сумку, а не викрав її, тому його дії не утворюють складу злочину.

Так, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 заволодів сумкою в приміщенні магазину. Згідно з вимогами абз. 2 ч. 1 ст. 337 ЦПК України особа, яка знайшла загублену річ у приміщенні або транспортному засобі, зобов`язана передати її особі, яка представляє володільця цього приміщення чи транспортного засобу.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що ОСОБА_4 не вжив жодних заходів для передачі викраденої сумки представникам магазину, незважаючи на ту обставину, що в одному приміщенні з ним, працівниця магазину здійснювала прибирання.

Крім того, потерпілий пояснив, що незважаючи на ту обставину, що майже відразу після вчинення крадіжки був здійснений дзвінок на мобільний телефон, який знаходився в сумці, цей телефон вже знаходився поза зоною досяжності, тобто був вимкнений, або в ньому була відсутня сімкарта.

Вказана обставина, а також та обставина, що обвинувачений залишив вдома під диваном викрадену сумку та на тривалий час залишив місце проживання не взявши з собою наявного в ній мобільного телефону, за допомогою якого могли шукати річ, що зникла, швидкість залишення приміщення магазину (відразу після заволодіння сумкою), тривалість часу, що пройшла від залишення сумки потерпілим до її викрадення (близько 1 хв) безумовно свідчать про спрямованість умислу ОСОБА_4 саме на викрадення майна, що спростовує його пояснення про те, що він забрав сумку, щоб її не викрали інші особи.

Такий висновок узгоджуються і з правовою позицією Верховного Суду України, зазначеною у постанові від 11 грудня 2014 року (справа №5-23кс14), з якої вбачається, що заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала, кому належить це майно, мала підстави вважати, де знаходиться власник речі, і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, або ж, у разі появи власника з метою поновлення свого права володіння майном, умисно перешкоджала йому в цьому, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.

На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Разом з тим, суд не може прийняти до уваги протоколо огляду предмету від 05.07.2024 з участю свідка ОСОБА_12 (а.к.п. 90-101) яка на відеозаписі з відеокамер відеоспостереження магазину АТБ впізнала ОСОБА_4 , оскільки в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що їй показували фотографію ОСОБА_4 тільки на мобільному телефоні та вона усно відповіла, що упізнала на цій фотографії ОСОБА_4 . Разом з тим зазначена обставина жодним чином не спростовує доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена в умовах воєнного стану».

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке буде необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_4 і попередження нових злочинів, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, під медичним наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п. 134-135), не одружений, має виразкову хворобу 12-персної кишки,

Обставиною, які пом`якшує покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає добровільне повернення викраденого майна та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало у видачі викраденого майна, місце знаходження якого не було відоме органу досудового розслідування на першу вимогу правоохоронців.

Передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, засади, передбачені ст. 65 КК України, зважаючи, що ОСОБА_4 не розкаявся у вчиненому, враховуючи обставини та зухвалість вчинення злочину, зважаючи на стан здоров`я обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в запропонованому прокурором, мінімальному розмірі, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України відсутні.

Разом з тим, зважаючи на особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності у віці 40 років, добровільно повернув викрадене майно, зваджаючи на вартість викраденого, яка на 636 грн перевищує поріг притягнення до кримінальної відповідальності, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, відсутність будь-яких інших компрометуючих даних щодо ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання та роботи, враховуючи досудову доповідь від 15.10.2024 (а.к.п. 39-40), відповідно до якої виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, можливе у громаді та не становить високої небезпеки для суспільсва, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з тривалим іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні (а.к.п. 57).

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України (а.к.п. 173-176).

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 371, 374, 376, 392 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1514,56 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.07.2024 у справі №592/11022/24 на речові докази скасувати.

Речові докази: Сумку чорного кольору; Військовий квиток на ім`я гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Мобільний телефон марки «Ірhоnе»; Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Чорне чоловіче портмоне; 3 картки: карта «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , дисконтна карта парфумерного магазину, карта клієнта магазину «bags & shoes»; Готівкові кошти в розмірі 1500 грн, трьома купюрами номіналом 500 грн з серійними номерами: ЛВ8578049, ЄНІ067251, АМ0625332 та купюра номіналом 1 долар з серійним номером G013676646J; 3 пари ключі, на першій 4 ключі, на другі 4 ключі, на третій 2 ключі і жетон для відкриття дверей; Органайзер для документів, в якому знаходяться талон до посвідчення водія, візитка компанії «BOSCH», водійське посвідчення і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_7 , візитка «AUTO-Maxsimu», візитка «СТО-Угол», візитка «Специализированое обслужование автомобилей» - вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія виробку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1