Справа № 489/6002/23
Провадження № 1-в/489/119/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

10 червня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання військової частини НОМЕР_1 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням ОСОБА_3 ,

встановив:

Від військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про звільнення засудженого вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.11.2023 за ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_3 до покарання у виді у виді трьох років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком один рік, з покладанням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, у зв`язку із значенням іспитового строку.

У судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлені.

Від військової частини надійшла заява про підтримання клопотання та проведення розгляду за їх відсутності.

Прокурор надіслав заяву, в якій просив провести судовий розгляд в його відсутність та відмовити у задоволенні клопотання

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України. Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, суд дійшов таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.11.2023 ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком один рік, з покладанням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Вказаний вирок набрав законної сили 20.02.2024 та був направлений для виконання до Заводського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, а в подальшому до військової частини НОМЕР_1 за місцем служби засудженого.

Відповідно до ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

При цьому, з наданих прокурором відомостей щодо притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності вбачається, що протягом іспитового строку 30.05.2024 до Миколаївського районного суду Миколаївської області направлений обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Частиною 3 ст. 78 КК України визначено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на даний час є незаконним та передчасним вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, оскільки останній протягом іспитового строку притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, провадження за яким направлено до суду та на даний час відсутні відомості про прийняття судом будь-якого рішення у вказаному провадженні.

Натомість факт засудження чи виправдання ОСОБА_3 за вчинення протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення матиме юридичні наслідки для вирішення питання про наявність підстав для звільнення його від призначеного покарання за закінченням іспитового строку.

При цьому, слід зазначити, що внесення до реєстру матеріалів досудового розслідування відомостей, що містять склад кримінального правопорушення, процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування та прийнятих процесуальних рішень є підставою для відмови у задоволенні клопотання про звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. Ухвалення остаточного рішення по справі не є обов`язковим.

Крім того, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Проте, в матеріалах клопотання відсутні фактичні дані щодо того, що засуджений ОСОБА_3 на даний час фактично проживає в межах територіальної юрисдикції Інгульського районного суду міста Миколаєва, внаслідок чого вказаний суд уповноважений вирішувати питання про звільнення засудженого від призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Натомість, з матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований в с. Гур`ївка Миколаївського району та проживає по АДРЕСА_1 , що свідчить про те, що зареєстроване та фактичне місце проживання засудженого знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Інгульського районного суду міста Миколаєва, у зв`язку з чим вказаний суд не вправі вирішувати питання про звільнення засудженого від призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Таким чином, зазначені обставини вказують на необґрунтованість клопотання та необхідність відмови в його задоволенні.

Керуючись статтями 370, 374, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням ОСОБА_3 за вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.11.2023 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суду міста Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1