Справа № 203/4805/25
Провадження № 1-кс/0203/3273/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, який одружений, малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних осіб на утриманні не має, із вищою освітою, працює на посаді виконроба в ТОВ «Українська будівельна компанія «НОВА», перебував на військовій службі за мобілізацією на особливий період на посаді фельдшера евакуаційного відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдата, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

заявленого у кримінальному провадженні № 0000202, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 квітня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2025 року під наглядом Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону за проведенням цього досудового розслідування Третім СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, слідчий клопочить застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України.

Дане клопотання за формою та змістом відповідає вимогам ст. 184 КПК України, враховуючи добровільну згоду підозрюваного отримати копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу 07 серпня 2025 року о 08:50 год.

Клопотання обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 у разі незастосування запобіжного заходу, не пов`язаного з запобіжниками у спілкуванні та залишенні місця проживання, може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і лише застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на думку сторони обвинувачення, відповідатиме завданням охороні прав та інтересів суспільства. Зокрема, підозрюваний, отримавши повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність можливого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни їх показань, а також з урахуванням покарання, яке загрожує підозрюваному до 10 років позбавлення волі, останній з метою ухилення від покарання може продовжити вчинення злочину, передбаченого ст. 409 КК України, а також ряду інших злочинів досудове розслідування щодо яких ще не закінчене.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав та наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого тим, що підозра явно необґрунтована, оскільки ОСОБА_4 не було відомо про несправжність документів МСЕК відносно його дружини, що на думку захисту виключає його кримінальну відповідальність. Крі того наведені прокурором в засіданні ризики є недоведеними і зводяться до припущень, тоді як підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, одружений, має постійне місце роботи на посаді виконроба в ТОВ «УБК «Н.О.В.А», що задіяно у відновленні критичної інфраструктури Сумщини, тому застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту унеможливить його подальшу трудову діяльність і можливість утримувати себе та сім`ю з законних джерело заробітної плати. Крім того, свідки у провадженні знаходяться у інших містах і він жодним чином вчинити вплив на них не може, як і є припущенням про ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний раніше не судимий, тому сторона захисту наполягала на застосуванні більш м`якого запобіжного засобу у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши думку прокурора та слідчого, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

07 серпня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді фельдшера евакуаційного відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби шляхом обману, 11 березня 2025 року, перебуваючи у АДРЕСА_3 подав до командування військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини, пов`язані з необхідністю здійснювати догляд за дружиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом ІІ групи, при цьому до рапорту про звільнення сержант ОСОБА_9 додав завідомо неправдиві відомості, а саме нотаріально засвідчені копії: довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 968793 від 20 грудня 2024 року, видану обласною медико-соціальною експертною комісією №2 м. Київ на ім?я його дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, за офіційними даними Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації) довідка до акта огляду МСЕ серії 12 ААВ № 968793 від 20 грудня 2024 року, обласним Центром медико-соціальної експертизи не видавалась, а ОСОБА_8 не оглядалась, а тому такі дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 4 ст. 409 КК України. Крім цього, внаслідок подання завідомо неправдиві відомості у виді медичних документів (довідки) із завідомо неправдивою інформацію щодо наявності підстав для звільнення з військової служби через сімейні обставини, пов`язані з необхідністю здійснювати догляд за дружиною в період з 29 серпня 2023 року по 03 січня 2024 року ОСОБА_8 отримав грошове забезпечення військовослужбовця на загальну суму 118 488, 54 грн., якою розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 на вказану суму, що органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України.

Як видно з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру в ухиленні військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом обману, вчиненому в умовах воєнного стану та заволодінні чужим майном шляхом обману фактичними даними повідомлення Управління внутрішньої безпеки у Збройних силах України ГУ ВСП ЗСУ від 18 березня 2025 року про виявлене кримінальне правопорушення, рапортом ОСОБА_4 командиру ВЧ НОМЕР_1 від 11 березня 2025 року про звільнення з військової служби, витягами із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 77 від 16 березня 2023 року, № 63 від 27 березня 2023 року, довідки МСЕК серії 12 ААВ № 968793 від 20 грудня 2024, нотаріально засвідченого висновку ЛКК про здійснення догляду №10-073 від 10 січня 2025 року, довідок про нарахування та утримання грошового забезпечення на ім`я ОСОБА_4 за періоди з січня 2023 року по квітень 2025 року, а також довідкою про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії від 31 березня 2025 року за період з березня 2023 року по лютий 2025 року, що сукупно з даними відповіді КЗ КОР «Обласне бюро МСЕ» від 17 березня 2025 року № 169 про непроходження ОСОБА_8 огляду МСЕК та відсутність на балансі установи довідки серії 12 ААВ № 968793, протоколами допиту свідків, зокрема, з числа комісії МСЕК, командира медичної роти військової частини НОМЕР_1 викривають роль ОСОБА_4 у поставленому йому за вину злочині

Тому прокурором наведені достатні докази для підтвердження фактів, які є причиною виникнення підозри, що за практикою тлумачення обґрунтованості підозри Європейським Судом з прав людини, mutatis mutandis, в рішенні від 28.10.94 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (скарга № 14310/88) не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що безсумнівно доводять винуватість у злочині до ступеня, необхідного для засудження обвинувальним вироком чи, принаймні, висунення обвинувачення в формі обвинувального акта, що складає процесуальну мету вже наступних стадій кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 4 ст. 409 КК України, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

За змістом статей 131, 132, 176, частини 2 статті 177, частин 1, 2 статті 181 КПК запобіжний захід, різновидом якого є домашній арешт, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявністю хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За практикою тлумачення ризику втечі в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» слідчий суддя приймає до уваги, що суворість міри покарання, яка загрожує на випадок можливого засудження в межах повідомленої підозри є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі, який сукупно з обставинами оголошеного в країні воєнного стану, проведення воєнних дій на кордонах міста Дніпра та Дніпропетровщини, та часткової окупації військами російської федерації територій на сході та півдні України, збільшує ризик переховування з переходом лінії фронту, а сама по собі наявність у підозрюваного місця мешкання, не виключає вказаного ризику і не переважає над обставинами суворості міри покарання, яка загрожує підозрюваному у вигляді реального позбавлення волі до 10 років.

Відповідно, враховуючи наведені встановлені обставини в судовому засіданні знайшов підтвердження ризик можливого переховування від органів розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що за практикою тлумачення ризику втечі в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» слідчий суддя приймає до уваги, що суворість міри покарання, яка загрожує на випадок можливого засудження в межах повідомленої підозри є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі, який сукупно з обставинами оголошеного в країні воєнного стану, проведення воєнних дій на кордонах міста Дніпра та Дніпропетровщини, та часткової окупації військами російської федерації територій на сході та півдні України, збільшує ризик переховування з переходом лінії фронту, а сама по собі наявність у підозрюваного місця мешкання у Сумська область, м. Шостка, дружини та постійного місця роботи, за обставин відсутності роботи та утриманців, а також враховуючи той факт, що останній списаний з військової служби у зв`язку з інкримінуванням у вчиненні кримінального правопорушення, не виключає вказаного ризику і не переважає над обставинами суворості міри покарання, яка загрожує підозрюваному у вигляді реального позбавлення волі до 10 років.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може, як у спосіб погроз так і умовляннями впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення до надання завідомо неправдивих показів, що, як наслідок, потягне за собою можливість уникнення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальної відповідальності.

До того ж, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях свідків, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Доведеним є й ризик за п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що під тяжкістю покарання до 10 років позбавлення волі, яке загрожує підозрюваному у разі доведення його вини з метою ухилення від покарання, а також зважаючи на спосіб вчинення вже інкримінованого кримінального правопорушення, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, в судовому засіданні знайшли підтвердження ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів розслідування та суду, під усвідомленням тяжкості та невідворотності можливого покарання, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В той же час, прокурорм не доведена в судовому засіданні необхідність застосування запобіжного заходу такого ступеня тяжкостіяк цілодобовий домашній арешт, з огляду на те, що підозрюваний офіційно працює виконробом на підприємстві, що здійснює відновлення та будівництво критичної інфраструктури на Сумщині, де наразі ведуться активні ракетно-шахедні обстріли міста та області, і застосування до нього цілодобового домашнього арешту позбавить його можливості працювати та, відповідно, джерела доходів, а підприємство втратить кваліфікованого працівника, тоді як нічний домашній арешту нічний час з покладанням на підозрюваного зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК стримуватиме підозрюваного від безпідставної зміни місця мешкання та переховування, та буде достатнім для забезпечення досягнення мети, передбаченої ст. 177 КПК України, а тому клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

При цьому, слідчий суддя приймає до уваги, що строк запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування, визначеного відповідно до ст. 219 КПК України.

Зважаючи на те, що підозра вручена 07 серпня 2025 року, з урахуванням строків досудового розслідування за ст. 219 КПК України, клопотання про обрання запобіжного заходу вручено 07 серпня 2025 року о 08 год. 50 хв., а також встановлених в ході розгляду клопотання обставин, належить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за фактичним місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та встановити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк один місяць 24 дні, тобто до 07 жовтня 2025 року включно.

Відповідно до ст. 181 КПК України та Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, затвердженої наказом МВС України № 654 від 13 липня 2016 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2016 року за № 1087/29217 контроль за виконанням цієї ухвали слід покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, тобто на уповноважену особу Шостинського РУП ГУНП в Сумській області.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000202, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 квітня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 409, ч. 1 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за фактичним місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , одночасно з покладенням на підозрюваного обов`язків згідно з ст. 194 КПК України строком на один місяць 24 дні, тобто до 07 жовтня 2025 року:

- за першою вимогою прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 23:00 год. до 05:00 год., за виключенням випадків збройної агресії окупаційних військ російської федерації у м. Шостка, авіаударів, чи у випадках зумовлених необхідністю врятування життя чи запобіганню загрози здоров`ю підозрюваного, в тому числі пов`язані з переміщенням до бомбосховищ, а також до медичних закладів;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у зазначеному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 , про те, що в разі невиконання підозрюваним покладених на нього за цією ухвалою обов`язків може бути вирішене питання про застосування іншого більш жорсткого виду запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу Шостинського РУП ГУНП в Сумській області.

Визначити строк дії ухвали до 07 жовтня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам провадження 18 серпня 2025 року о 17:35 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1