Ширяївський районний суд Одеської області
19.06.2025 Справа №: 518/640/25 Провадження № 1-кп/518/50/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ширяєве кримінальне провадження №0000113 від 17.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подільці, Ширяївського району Одеської області, громадянина України, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на посаді стрільця - помічника гранатометника 3-го штурмового відділення 1-го штурмового взводу 1-ї штурмової роти 1-го штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.06.2005 року Одеським апеляційним судом за п. 6, 8, 9,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією майна, покарання відбуте, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 26.09.2023 року Ширяївським районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням на 2 роки, іспитовий строк не відбутий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України; -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2025, приблизно о 21 годині 00 хвилині, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи в умовах воєнного стану, повторно, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_5 , таємно, керуючись одним єдиним, заздалегідь виниклим, протиправним умислом та корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, переслідуючи жагу наживи, через огорожу проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 , за допомогою металевої фомки, яку знайшов на вказаній території домоволодіння, пошкодив вхідні двері до житлового будинку, після чого разом із ОСОБА_5 через вказані пошкоджені двері проникли до чужого для них житлового будинку, звідки таємно викрали та винесли на подвір`я майно, належне ОСОБА_8 , загальною вартістю 13400 гривень, а саме:музичний центр марки «PHILIPS С-55», вартістю 1500 гривень;системний блок від персонального комп`ютера марки «Everest», вартістю 1000 гривень;набір гайкових ключів різного типу та розмірів, вартістю 800 гривень;ручна машинка для подрібнення цукру, вартістю 400 гривень;електроваги марки «Mirta», вартістю 500 гривень;пральну машину марки «Milano XPBS-80», вартістю 3000 гривень;плазмовий телевізор марки «LG 42 ш 3000 - 2А», вартістю 3800 гривень;гідрофор марки «ROSA СРМ-158», вартістю 2400 гривень.

Далі, ОСОБА_7 , знаходячись на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_5 , після вчинення крадіжки майна ОСОБА_9 із приміщення житлового будинку за допомогою підбору ключів, які знайшов у приміщенні житлового будинку, відчинив вхідні двері до гаражного приміщення, через які разом з ОСОБА_5 проник до вказаного приміщення, де як вони знали, знаходився автомобіль марки «Hyundai Elantra», номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2006 року випуску, який разом з ОСОБА_5 домовилися використати для заволодіння та транспортування викраденого майна з метою отримання можливості розпоряджатись ним на власний розсуд, усвідомлюючи, що іншим шляхом досягти цього неможливо та враховуючи можливість незаконного заволодіння транспортним засобом при визначенні обсягу чужого майна як об`єкта свого злочинного посягання.

Таким чином, 10.02.2025, приблизно о 21 годині 00 хвилині, знаходячись у дворі вказаного домоволодіння, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_5 , під час вчинення крадіжки майна ОСОБА_8 , перенесли зазначене майно, викрадене з приміщення житлового будинку (музичний центр марки «PHILIPS С-55», системний блок від персонального комп`ютера марки «Everest», набір гайкових ключів різного типу та розмірів, ручну машинку для подрібнення цукру, електроваги марки «Mirta», пральну машину марки «Milano XPBS-80», плазмовий телевізор марки «LG 42 ш 3000 - 2А», гідрофор марки «ROSA СРМ-158») до належного ОСОБА_8 , чужого для них, автомобілю марки «HyundaiElantra», державний номерний знак НОМЕР_3 .

Далі, діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_5 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 сів за кермо вказаного автомобіля та шляхом запуску ключем запалювання (який знайшли у приміщенні житлового будинку) двигуна, незаконно заволоділи належним ОСОБА_8 , вказаним автомобілем марки «Hyundai Elantra», номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2006 року випуску, вартістю 120000 гривень, на якому разом з ОСОБА_5 місця події зникли, отримавши можливість розпоряджатися ним на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України,як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану та за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Крім того, 10.02.2025, приблизно о 21 годині 00 хвилині, ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, повторно, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_7 , таємно, керуючись одним єдиним, заздалегідь виниклим, протиправним умислом та корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, переслідуючи жагу наживи, через огорожу проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 , за допомогою металевої фомки, яку знайшов на вказаній території домоволодіння, пошкодив вхідні двері до житлового будинку, після чого разом із ОСОБА_5 через вказані пошкоджені двері проникли до чужого для них житлового будинку, звідки таємно викрали та винесли на подвір`я майно, належне ОСОБА_8 , загальною вартістю 13400 гривень, а саме:музичний центр марки «PHILIPS С-55», вартістю 1500 гривень;системний блок від персонального комп`ютера марки «Everest», вартістю 1000 гривень;набір гайкових ключів різного типу та розмірів, вартістю 800 гривень;ручна машинка для подрібнення цукру, вартістю 400 гривень; електроваги марки «Mirta», вартістю 500 гривень;пральну машину марки «Milano XPBS-80», вартістю 3000 гривень;плазмовий телевізор марки «LG 42 ш 3000 - 2А», вартістю 3800 гривень;гідрофор марки «ROSA СРМ-158», вартістю 2400 гривень.

Далі, ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_5 ,знаходячись на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_5 , після вчинення крадіжки майна ОСОБА_9 із приміщення житлового будинку за допомогою підбору ключів, які знайшов у приміщенні житлового будинку, відчинив вхідні двері до гаражного приміщення, через які разом з ОСОБА_5 проник до вказаного приміщення, де як вони знали, знаходився автомобіль марки «Hyundai Elantra», номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2006 року випуску, який домовилися використати для заволодіння та транспортування викраденого майна з метою отримання можливості розпоряджатись ним на власний розсуд, усвідомлюючи, що іншим шляхом досягти цього неможливо та враховуючи можливість незаконного заволодіння транспортним засобом при визначенні обсягу чужого майна як об`єкта свого злочинного посягання.

Таким чином, 10.02.2025, приблизно о 21 годині 00 хвилині, знаходячись у дворі вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_7 , під час вчинення крадіжки майна ОСОБА_8 , перенесли зазначене майно, викрадене з приміщення житлового будинку (музичний центр марки «PHILIPS С-55», системний блок від персонального комп`ютера марки «Everest», набір гайкових ключів різного типу та розмірів, ручну машинку для подрібнення цукру, електроваги марки «Mirta», пральну машину марки «Milano XPBS-80», плазмовий телевізор марки «LG 42 ш 3000 - 2А», гідрофор марки «ROSA СРМ-158») до належного ОСОБА_8 , чужого для них, автомобілю марки «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_3 .

Далі, діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_5 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 сів за кермо вказаного автомобіля та шляхом запуску ключем запалювання (який знайшли у приміщенні житлового будинку) двигуна, незаконно заволоділи належним ОСОБА_8 , вказаним автомобілем марки «HyundaiElantra», номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2006 року випуску, вартістю 120000 гривень, на якому разом з ОСОБА_5 місця події зникли, отримавши можливість розпоряджатися ним на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України,як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану та за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_5 повністю підтвердили обставини обвинувачення та визнали вину у вчиненні кримінальних правопорушень, що їм інкриміновані органом досудового розслідування, щиро шкодують за вчинене.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України,як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану та за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Суд, також дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану та за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд визнає рецидив злочинів.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлені.

Таким чином, при визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, їх характер та наслідки, особу обвинуваченого ОСОБА_7 ; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень а саме: їх класифікацію за ступенем тяжкості, передбачену ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень суд визначає ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна, яке вважає таким, що відповідає особі цього обвинуваченого та тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

Підстав для звільнення від відбування покаранняз випробуванням, у відповідності до вимогст. 75 КК України, або ж застосуванняст. 69 КК України до обвинуваченого ОСОБА_7 , суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, їх характер та наслідки, особу обвинуваченого ОСОБА_5 ; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень а саме: їх класифікацію за ступенем тяжкості, передбачену ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, суд визначає ОСОБА_5 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна, яке вважає таким, що відповідає особі цього обвинуваченого та тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

Також, суд враховує, те що системний аналіз положень КК України свідчить, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

У разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосуваннястатті 75 ККУкраїни про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

Суд враховує, що вироком Ширяївськиого районного суду Одеської області від 26.09.2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням на 2 роки,з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, нові кримінальні правопорушення ОСОБА_5 вчинено в період іспитового строку, а саме 10.02.2025 року.

Таким чином, в силу ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, визначеного вироком Ширяївськиого районного суду Одеської області від 26.09.2023 року, суд вважає визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (місяця) без конфіскації майна.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, до обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

До набрання вироком законної сили запобіжні заходи щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_5 залишити попередні у виді тримання під вартою.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушеньу вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити попередній у виді тримання під вартою.

Початок строкувідбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 18 лютого 2025 року по день набрання вироком законної сили включно відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 покарання за сукупністю кримінальних правопорушеньу вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна.

В силу ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання визначеного вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 26.09.2023 року, остаточно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити попередній у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 18 лютого 2025 року по день набрання вироком законної сили включно відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 25.02.2025 року, а саме на: музичний центр марки «PHILIPS», системний блок від персонального комп`ютера марки «Everest», набір гайкових ключів різного типу та розмірів, ручну машинку для подрібнення цукру та електроваги марки «Mirta», автомобіль марки «Hyundai» моделі «Elantra», сірого кольору, д.н.з. « НОМЕР_3 », пральну машинку марки «Міlаnо», моделі «XPBS-80», білого кольору, з підковдрою всередині, телевізор марки «LG», чорного кольору.

Речові докази у кримінальному проваджені: музичний центр марки «PHILIPS», системний блок від персонального комп`ютера марки «Everest», набір гайкових ключів різного типу та розмірів, ручну машинку для подрібнення цукру; електроваги марки «Mirta», пральну машинку марки «Міlаnо», моделі «XPBS-80», білого кольору, з підковдрою всередині, телевізор марки «LG», чорного кольору, автомобіль марки «Hyundai» моделі «Elantra», сірого кольору, д.н.з. « НОМЕР_3 » повернути власнику ОСОБА_8 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьоїстатті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_11