1Справа № 335/5063/24 1-кс/335/1571/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене процесуальним прокурором прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липці Харківського району Харківської області, який є громадянином України, має вищу освіту, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є засновником БО «БФ «Реновейшн», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 29.12.2021,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000114 від 29.12.2021, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 29.12.2021, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

15.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

05.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненій в особливо великих розмірах.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідчим встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно підозрюваного.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, усвідомлюючи невідворотність покарання за його вчинення, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 в подальшому може як у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки він обізнаний про місце їх роботи та місце мешкання, йому відомі номери їх телефонів

Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Слідчий вказує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і досягнення мети визначеної ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом взяття під варту ОСОБА_4 .

Сторона обвинувачення акцентує увагу суду, що відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_4 під вартою, немає, відсутні докази і наявності в останнього міцних соціальних зв`язків, інших даних, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи вкрай напружену ситуацію пов`язану з введенням воєнного стану в країні, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, внаслідок якого було завдано матеріальних збитків потерпілим на суму понад 985 374,40 гривень, та вказана особа має змогу перетину державного кордону, то до ОСОБА_4 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у максимальному розмірі, а саме в розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів для працездатних громадян.

Беручи до уваги вищезазначене, слідчий, за погодженням з прокурором, звернулись до суду із вказаним клопотанням.

05.05.2025 на адресу суду від захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 надійшли заперечення на клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У своїх запереченнях адвокат зазначив, що ОСОБА_4 необґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, оскільки сторона обвинувачення, не зібравши жодного нового доказу, змінила кваліфікацію дій підозрюваного; зміст повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 367 КК України та ч. 5 ст. 191 КК України є фактично ідентичним; експертизи, проведені у ході досудового розслідування, є неналежними доказами, проведені на основі недостовірних відомостей; договір ОСОБА_4 підписав на підставі протоколу тендерного комітету, оскільки у нього не було обґрунтованих підстав не довіряти рішенню, прийнятому тендерним комітетом. Підозра, повідомлена ОСОБА_4 є припущенням органу досудового розслідування, та сторона захисту вже збирає та буде збирати докази на її спростування.

Ризики, визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначає слідчий та прокурор у клопотанні про застосування запобіжного заходу, не підтверджені належними доказами.

Так, ухвалою слідчого судді, яка була залишена без змін ухвалою апеляційного суду, у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене процесуальним прокурором прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, ОСОБА_4 , відмовлено.

Стороною обвинувачення у клопотанні формально зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно підозрюваного. При цьому, до клопотання не долучено доказів, які доводять ці ризики.

ОСОБА_4 не переховувався від органу досудового розслідування, а сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному не може бути підставою для застосування запобіжного заходу. ОСОБА_4 за першим викликом з`являється до слідчого та суду. З 2021 року ОСОБА_4 не здійснював будь-якого впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження. Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то цей ризик взагалі не розкритий.

У клопотанні сторона обвинувачення просить слідчого суддю обрати запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, однак, на переконання сторони захисту, для досягнення мети запобіжного заходу достатньо було б обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У клопотанні сторона обвинувачення просить визначити ОСОБА_4 заставу у максимальному розмірі, а саме в розмірі 300 прожиткових мінімум доходів працездатних громадян, однак для ОСОБА_4 це непомірний розмір застави. Крім того, сторона обвинувачення, визначаючи розмір застави, навіть не проаналізувала майновий стан ОСОБА_4 .

Також, ОСОБА_4 є засновником благодійного фонду, та здійснює активну волонтерську діяльність; раніше не судимий, на обліках не перебуває, на його утриманні перебуває дружина та двоє неповнолітніх дітей.

Посилаючись на вищевикладене, адвокат просив у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, які викладені у ньому. Зазначила, що оскільки ОСОБА_4 є засновником благодійного фонду, то має можливість вільного виїзду за кордон, до того ж його сім`я перебуває за кордоном, і він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Зазначила, що ризики, про які йде мова у клопотанні, не повинні бути реальними і доведеними доказами, для обрання запобіжного заходу слід лише встановити наявність підстав вважати, що особа буде вчиняти дані дії з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, як зазначила прокурор на питання слідчого судді, з моменту розгляду попереднього клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню до часу подання цього клопотання, підозрюваний для проведення слідчих дій не викликався до органу досудового розслідування. Перший раз його було викликано слідчим на 01.05.2025 для вручення повідомлення про підозру, але він не з`явився, повідомивши слідчого що перебуває на лікарняному. При перевірці листка непрацездатності, підтвердилася та обставина, що ОСОБА_4 перебував на лікарняному. У зв`язку з цими обставинами виклик підозрюваного було перенесено на 05.05.2025 і він з`явився до слідчого. Відомостями про те, що підозрюваний намагався впливати на свідків чи потерпілого за це час, сторона обвинувачення не володіє.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, та просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що повідомляючи ОСОБА_4 про нову підозру, органом досудового розслідування навіть не було проведено слідчих дій. Зміст підозр за ст. 367 та ст. 191 КК України, повідомлених ОСОБА_4 є аналогічним, а відтак, на переконання сторони захисту, зміна кваліфікації дій підозрюваного була здійснена для процесуального тиску на його підзахисного. Постанова слідчого про зміну правової кваліфікації є необґрунтованою, та з її змісту неможливо встановити суть. Підозра, повідомлена ОСОБА_4 , є необґрунтованою, що буде доводитися стороною захисту під час судового розгляду кримінального провадження. Ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, про які йде мова у клопотанні, є лише припущеннями сторони обвинувачення, викладені формально, та не підтверджуються жодним доказом. Стороною обвинувачення не наведено належного обґрунтування чому до ОСОБА_4 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід. Розмір застави, який визначила сторона обвинувачення, є непомірним для підозрюваного. За весь цей час ОСОБА_4 не порушував обов`язків підозрюваного та не вчиняв дій, які би могли свідчити про наявність ризиків, з метою запобігання яким застосовується запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника. Зазначив, що та обставина, що він є засновником благодійного фонду не дає йому можливості виїхати за кордон. Підтвердив, що слідчий викликала його на 01.05.2025, однак він у цей день хворів та не зміг приїхати до слідчого, про що надав її відповідні документи. Після цього його було викликано до слідчого на 05.05.2025 і він, разом із захисником з`явилися для отримання повідомлення про підозру.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 29.12.2021.

В рамках даного кримінального провадження, 15.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

17.03.2025 у провадження слідчого судді надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді від 19.03.2025 у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене процесуальним прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, ОСОБА_4 , відмовлено.

Ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 01.04.2025 апеляційну скаргу прокурора було залишено без задоволення, а ухвалу слідчого від 19.03.2025, якою було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя виходив з того, що слідчим формально зазначено про те, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, клопотання слідчого належного обґрунтування наявності вказаних ризиків не містить, а матеріали, які долучені до клопотання про застосування запобіжного заходу, взагалі стосуються лише обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри і жодним чином не доводять існування інших обставин, необхідних для застосування запобіжного заходу.

Постановою слідчого від 05.05.2025 змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні з ч. 2 ст. 367 КК України на ч. 5 ст. 191 КК України.

05.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У цей же день слідчим подано клопотання, погоджене процесуальним прокурором, про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує положення ч. 1 ст. 178 КПК України, якими передбачено обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, положення ст. 177 КПК України, яка передбачає мету і підстави застосування запобіжних заходів, а також положення ч. 1 ст. 194 КПК України, які зобов`язують слідчого суддю встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина 2 вказаної статті визначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Досліджені слідчим суддею матеріали, додані до клопотання, містять дані, щоб дійти висновку про причетність ОСОБА_4 до кримінально-караних діянь. Зокрема, про причетність підозрюваного свідчить та обставина, що на час виникнення правовідносин, по яким здійснюється досудове розслідування, він обіймав посаду виконуючого обов`язки заступника генерального директора ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» та мав повноваження на підписання господарських договорів, внаслідок чого, за твердженням сторони обвинувачення, було завдано збитків ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» в особливо великих розмірах.

Разом із тим, на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання остаточної кваліфікації дій підозрюваного.

У судовому засіданні сторона захисту заявляла про необґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , вдаючись до оцінки доказів зібраних у кримінальному провадженні на предмет їх належності, а також зазначаючи про відсутність підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_4 .

Разом з тим, вказані доводи адвоката, слідчий суддя вважає такими, що не заслуговують на увагу на стадії оцінки обґрунтованості підозри при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, оскільки на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення та визначення правової кваліфікації її діянь. Слідчий суддя, на підставі сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Оцінивши надані стороною обвинувачення разом із клопотанням матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення надані докази, які дають підстави дійти висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, та про причетність ОСОБА_4 , який на той час був службовою особою ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», до цих подій.

Відповідно до поданого клопотання сторона обвинувачення просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У своєму клопотанні слідчий, та у судовому засіданні прокурор, як на підставу застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаються на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , які полягають у тому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

За змістом ст. 184 КПК України клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу повинно не тільки містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, а і до нього повинно бути долучено докази на підтвердження цих обставин.

Разом з тим, всупереч положенням ст. 184 КПК України слідчим формально зазначено про те, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, належного обґрунтування наявності вказаних ризиків клопотання не містить, а матеріали, які долучені до клопотання про застосування запобіжного заходу, фактично стосуються лише обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри і жодним чином не доводять наявність інших обставин, необхідних для застосування запобіжного заходу.

Крім того, до клопотання, окрім копії договору оренди ОСОБА_4 житла, копії документів на власника вказаної квартири, технічної документації на квартиру, а також відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_4 є одним із засновників БО «БФ «РЕНОВЕЙШН», не долучено даних щодо особи підозрюваного, інформація з яких, відповідно до ст. 178 КПК України, повинна враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Слідчий суддя зазначає, що встановлені у ході розгляду клопотання обставини, свідчать про те, що стороною обвинувачення не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, про які йде мова у клопотанні, відносно ОСОБА_4 .

Слідчим суддею з наданих відомостей встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, у цьому кримінальному провадженні підозрювався у вчиненні нетяжкого злочину, а наразі йому повідомлено про підозру за тими ж обставинами у вчиненні особливо тяжкого злочину, має зареєстроване місце проживання у м. Харкові та місце проживання, на підставі договору оренди квартири, у м. Києві, наразі офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні двох дітей, є засновником благодійного фонду, та, згідно документів наданих адвокатом, здійснює активну волонтерську діяльність, будь-яких відомостей негативного характеру щодо підозрюваного слідчому судді не надано.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочате у грудні 2021 року, та лише у березні 2025 року, тобто більше ніж через 3 роки, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 367 КК України.

Протягом цього досить тривалого часу ОСОБА_4 , який був обізнаний про проведення досудового розслідування за цими фактами, будь-яких протиправних дій, які б свідчили про те, що він намагається уникнути кримінальної відповідальності або перешкоджати кримінальному провадженню, не вчиняв, що також у судовому засіданні зазначила прокурор.

Слідчий суддя також приймає до уваги належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , який 19.03.2025 за першим викликом з`явився у судове засідання для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, 05.05.2025 з`явився до слідчого та отримав повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, після чого за першим викликом з`явився до суду для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, з метою явки до суду та слідчого, ОСОБА_4 приїздив з іншого міста.

У своєму клопотанні слідчий, та у судовому засіданні прокурор, вказували на те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи невідворотність покарання, яке йому буде призначене у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування.

Разом з тим, як вже було зазначено, події по яким здійснюється досудове розслідування відбулись у 2021 році, що свідчить про те, що протягом більше 3 років досудового розслідування ОСОБА_4 будучи особою, яка підписала відповідний договір, не вчинив будь-яких дій з метою ухилення від досудового розслідування, 15.03.2025 та 05.05.2025 отримав повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та клопотання про застосування до нього запобіжних заходів, і з`являвся до суду за першою вимогою, що в свою чергу спростовує ризик переховування від органу досудового розслідування/суду.

Посилання прокурора на ту обставину, що ОСОБА_4 є засновником благодійного фонду, а відтак має можливість виїхати за кордон, є припущеннями прокурора. Слідчому судді не надано доказів на підтвердження зазначених обставин, а також не надано доказів перетину ОСОБА_4 державного кордону, принаймні з часу повідомлення йому про підозру за ч. 2 ст. 367 КК України.

Слідчим суддею також не встановлено наявність ризику незаконного впливу на потерпілого (представника потерпілого) та свідків у кримінальному провадженні, оскільки протягом досудового розслідування, яке тривало значний час, ОСОБА_4 навіть не набувши статусу підозрюваного, не вдавався до таких дій, про що свідчить відсутність доказів на обґрунтування цього ризику.

Крім того, у даному кримінальному провадженні потерпілою особою є ПрАТ «ЗЕРЗ», а відтак є незрозумілим яким чином підозрюваний може вливати на Товариство, та його представників. До матеріалів клопотання не долучено взагалі даних про те, що у даному кримінальному провадженні допитувалися свідки, які би давали покази щодо підозрюваного, на яких останній міг би здійснити будь-який тиск. Тим більше, злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 є службовим, та доказами його вчинення є здебільшого письмові докази, які вже повинні бути зібрані стороною обвинувачення, а не показання представника потерпілого чи свідками.

На переконання слідчого судді, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні, не доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , який полягає у можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення або продовження вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється, оскільки він раніше не судимий, будь-яких відомостей про його причетність до вчинення інших кримінальних правопорушень слідчому судді не надано, та й наразі ОСОБА_4 , не може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки не є службовою особою ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод».

У своєму клопотанні слідчий, за погодженням з прокурором просять застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та визначити ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Однак, у клопотанні слідчим навіть не зазначено перелік обов`язків, які необхідно покласти на ОСОБА_4 у разі внесення ним застави, зокрема обов`язків, які полягають у забороні йому спілкуватись із представником потерпілого та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, що свідчить про формальність зазначених у клопотанні ризиків.

Також, слід зазначити, що набувши статусу підозрюваного, відповідно до вимог п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, на ОСОБА_4 вже покладено обв`язок з`являтись до слідчого, прокурора, суду за першим викликом.

У судовому засіданні прокурор зазначила, що їй не відомо про порушення ОСОБА_4 будь-яких обов`язків підозрюваного з моменту повідомлення йому про первісну підозру у даному кримінальному провадженні, та після постановлення судом попередньої ухвали про відмову у застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що клопотання не містить належного обґрунтування, а додані до нього матеріали не містять докази того, що до ОСОБА_4 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід. Клопотання містить формальне зазначення про те, що особисте зобов`язання та домашній арешт не зможуть бути дієвими запобіжними заходами. При цьому, слідчим та прокурором не враховано, що з 15.03.2025, з часу отримання ОСОБА_4 повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 367 КК України, останній взагалі був без запобіжного заходу, і ним, за досить тривалий час, не було здійснено дій, які би давали підстави припускати, що більш м`які запобіжні заходи можуть бути не дієвими у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, у ході судового розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри, однак не доведено наявність хоча б одного ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи обставини кримінального правопорушення, відомості про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, поведінку ОСОБА_4 протягом досудового розслідування, суддя доходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого з підстави, передбаченої ч. 2 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193-194, 196, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене процесуальним прокурором прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_4 , відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 05 травня 2025 року.

Повний текст ухвали складено 07 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1