Справа № 366/1844/25
Провадження № 1-кс/366/412/25
УХВАЛА

24.06.2025 с-ще Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному проваджені № 0000222, відомості про яке внесені в ЄРДР 20.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням, у якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «TRANSPORTER T 5» з реєстраційним номером НОМЕР_1 IL, номер кузова НОМЕР_2 , залишивши його на території майданчику тимчасового утримання за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Ватутіна, 100-а.

Перевіривши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Вимоги до клопотання про арешт майна визначені статтею 171 КПК України.

За ч.ч. 1, 2 цієї статті, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В недотримання цих вимог, прокурор не долучив до клопотання:

1. документів, які б підтвердили право власності на майно, що належить арештувати (свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб), при цьому не зазначив про відсутність таких документів, а також не навів конкретних фактів і доказів, які б свідчили про власника чи користувача майна.

Прокурор лише у клопотанні зазначає про те, що користувачем тимчасово вилученого автомобіля є ОСОБА_3 , однак доказів такого користування не надав;

2. контактних відомостей (засобів зв`язку) особи, яка є власником (фактичним користувачем) тимчасово вилученого автомобіля, за допомогою яких було б можливо викликати таку особу для судового розгляду клопотання в строки, визначені ч. 1 ст. 172 КПК України. Разом з цим у клопотанні не ставиться питання про його розгляд за відсутності власника (фактичного користувача).

Слідчий суддя враховує, що транспортний засіб, судячи з реєстраційного номера, зареєстрований за кордоном.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

Транспортні засоби особистого користування, тимчасово ввезені на митну територію України громадянами більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації протягом десяти діб з моменту такого ввезення без зміни реєстраційних документів та національних номерних знаків країни їх реєстрації у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В матеріалах клопотання відсутні відомості про те, що транспортний засіб ввезений на територію України строком менш як на 30 діб, тому під час вирішення питання про належність транспортного засобу слід керуватись таким: (1) дією презумпції права власності за особою, яка володіє (реально панує, здійснює фактичний контроль над річчю - corpus possessionis); (2) спростування цієї презумпції можливе за наявності беззаперечних доказів чи їх сукупності (зокрема, рішення суду щодо визнання права власності зі іншою особою, письмові докази, дата складання яких мала місце до моменту вилучення та не викликає сумнівів, матеріали фото-, відеофіксації, речові докази тощо); (3) показання свідків та пояснення зацікавлених осіб за умови обов`язкової письмової форми правочину не мають братися до уваги при вирішенні питання про спростування презумпції; (4) пояснення сторін оцінюються у співставленні із фактичними обставинами та наданими доказами (ухвала Апеляційної палати ВАКС від 04.02.2020 у справі № 991/908/19).

У разі ввезення транспортного засобу на територію України більш як на 30 діб, до матеріалів клопотання слід долучити документи про державну реєстрацію транспортного засобу відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух».

Щодо наявності в матеріалах клопотання відомостей про власника (фактичного користувача) майна, слідчий суддя зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю, крім інших, власника майна, і за наявності - також захисника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Формулювання «Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання» свідчить про необхідність попереднього виклику у судове засідання особи, на майно якої накладається арешт крім випадків, визначених ч. 2 ст. 172 КПК України.

Як визначено в пп. 14 п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.20114, за результатами аналізу судової практики застосування слідчими суддями такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна встановлено, що найчастіше ухвали слідчого судді скасовуються з таких причин:

невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК;

розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна.

При цьому, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 169, ч. 6 ст. 173 КПК України наслідком несвоєчасного розгляду та ухвалення слідчим суддею рішення (не пізніше 72 годин з надходження клопотання до суду) щодо арешту майна є повернення майна особі. У якої воно вилучено, що може негативно вплинути на проведення досудового розслідування, зокрема втрати органом досудового розслідування речового доказу.

Тому, враховуючи викладене в сукупності, наявність в матеріалах клопотання контактних відомостей про власника (фактичного користувача) тимчасово вилученого майна (мобільних телефонів, пошти, засобів зв`язку близьких осіб, співвласників майна), щодо якого вирішується питання про арешт і за допомогою якого можливо досягти оперативності сповіщення осіб про судове засідання є гарантією забезпечення своєчасного розгляду клопотання в передбачені КПК України строки та забезпечення права власника майна відстоювати свою позицію у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З огляду на встановлені недоліки клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про надання 72 годин для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 132,171,172 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному проваджені № 0000222, відомості про яке внесені в ЄРДР 20.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали.

Встановити строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі не звернення з таким клопотанням до слідчого судді у встановлений для усунення недоліків строк, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню. У разі усунення недоліків клопотання в межах встановленого строку, останнє буде прийнято до розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1