Справа № 950/1623/25
Номер провадження 1-кп/950/235/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0004986 від 19.03.2025 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Коломак, Коломацького району, Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, відносно якої ставиться питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке скоєне за наступних обставин.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.11.2024 року за № 320 старшого солдата ОСОБА_3 призначено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Згідно вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_3 , проходячи військову службу в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем військової служби і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконного ухилитися від її проходження, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, та 10.11.2024 самовільно залишив місце служби - пункт дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , та у подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

04.04.2025 о 11:00 год. ОСОБА_3 самостійно прибув до органу досудового розслідування, Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 98А, де заявив про себе та вчинене ним кримінальне правопорушення, чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

З 10.11.2024 по 11:00 04.04.2025 ОСОБА_3 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, та займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

03.06.2025 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав повністю, посилаючись на те, що ОСОБА_3 самостійно прибув до органу досудового розслідування та заявив про себе і вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому наявні підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності в силу вимог ч. 5 ст. 401 КК України.

ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявив, що на даний час бажає продовжувати виконання обов`язків військової службових та не заперечує проти клопотання прокурора і закриття даного кримінального провадження.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти встановленого законодавством порядку проходження військової служби, вчиненого військовослужбовцем (військове кримінальне правопорушення), відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 407 КК України.

В ході досудового розслідування він добровільно звернувся до слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби (а.с. 7).

Поряд з цим було отримано відповідну письмову згоду командира військової частини НОМЕР_1 про можливість поновлення ОСОБА_3 на військовій службі (а.с. 8).

У зв`язку з наведеним прокурор вважає, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Відповідно до вимог ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом ч. 5 ст. 401 КК України - особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 , вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся до слідчого із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби, є таким, що раніше не вчиняв кримінальних правопорушень, передбачених статтями 407, 408 КК України, а також з огляду на ту обставину, що командир відповідної військової частини надав згоду на продовження проходження ОСОБА_3 військової служби, суд доходе висновку, що останнього можливо звільнити від кримінальної відповідальності в силу вимог ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284, 285-288 КПК України,

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження № 0004986 від 19.03.2025 закрити.

Після набрання ухвалою про звільнення від кримінальної відповідальності законної сили командиру військової частини НОМЕР_2 поновити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі, а останньому прибути для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 повідомити про прибуття та поновлення ОСОБА_3 на військовій службі Лебединський районний суд Сумської області та Сумську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_5