Справа № 755/9414/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" серпня 2025 р. місто Київ

Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду міста Києва, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000434 від 13 травня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, непрацюючого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14 жовтня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва за частиною першою статті 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду;

- 05 травня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва за частиною другою статті 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 309 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до висунутого обвинувачення органом досудового розслідування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засудженим 05 травня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва за частиною другою статті 309 КК України належних висновків не зробив та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 13 травня 2025 року приблизно о 17 год. 40 хв., ОСОБА_3 знаходився по вул. Павла Полуботка, 28/12 у м. Києві, де на землі біля дерева знайшов прозорий поліетиленовий зіп-пакет з паперовим згортком із порошкоподібною речовиною світлого кольору. Будучи особою, що вживає психотропні речовини та/або наркотичні засоби, ОСОБА_3 зрозумів, що у вищевказаному прозорому поліетиленовому зіп-пакеті з паперовим згортком з порошкоподібною речовиною світлого кольору, міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін.

В цей час, у ОСОБА_3 виник умисел спрямований на незаконне придбання для подальшого власного вживання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, без мети збуту. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 підняв із землі знайдений ним прозорий поліетиленовий зіп-пакет з паперовим згортком із порошкоподібною речовиною світлого кольору, тим самим вчинивши безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін. В подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 помістив незаконно придбаний прозорий поліетиленовий зіп-пакет з паперовим згортком із порошкоподібною речовиною світлого кольору, що у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін до правої кишені штанів та став незаконно зберігати його при собі для власного вживання без мети подальшого збуту, та пішов по своїм особистим справам.

Того ж дня, а саме 13 травня 2025 року приблизно о 18 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, вул. Сергія Набоки, буд. 7/21 працівниками поліції було виявлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі прозорий поліетиленовий зіп-пакет з паперовим згортком із порошкоподібною речовиною світлого кольору, що у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

В подальшому, 13 травня 2025 року в період часу з 18 год. 38 хв. до 18 год. 45 хв. було проведено обшук затриманої особи, що проводився на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Київ, вул. Сергія Набоки, буд. 7/21, де в присутності двох понятих однієї статті та під час безперервної відеозйомки у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий зіп-пакет з паперовим згортком із порошкоподібною речовиною світлого кольору.

Згідно висновку експерта, надана на дослідження порошкоподібна речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в порошкоподібній речовині становить 0,443 г.

Амфетамін, згідно Списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального праворушення, передбаченого частиною другою статті 309 КК України, тобто в незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 309 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказане кримінальне правопорушення, і його заява про визнання винуватості не є результатом якихось погроз або обіцянок. Дійсно, 13 травня 2025 року на землі біля дерева, по вул. Павла Полуботка, 28/12 в м. Києві, він знайшов психотропну речовину, амфетамін, яка знаходилась в поліетиленовому пакеті з паперовим згортком в середині. Так, як він тривалий час вживає наркотики, він був впевнений, що це наркотична речовина, тому поклав згорток в кишеню штанів, та залишив її собі для власного вживання. Після того, як підібрав пакет, того ж дня, приблизно о 18 год. 00 хв. по вул. С. Набоки, буд. 7/21 в м. Києві він був затриманий працівниками поліції, які виявили та вилучили у нього наркотичний засіб - амфетамін. Протиправні діяння, які ставляться йому у провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. Просив суд суворо його не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідають фактичним обставинам справи, ним не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Відповідно до вимог частини третьої статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил частини третьої статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу обшуку затриманої особи від 13 травня 2025 року; висновку експерта СЕ-19/111- 25/29841-НЗПРАП від 16 травня 2025 року; постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 16 травня 2025 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за частиною другою статті 309 КК України.

При ухваленні вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Згідно статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях вказував, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»; досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує відповідно до статей 65-67 КК України та пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи розмір покарання, суд повинен виходити із усіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали, тощо.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до вимог статті 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до статті 12 КК України є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані, що характеризують особу винного, - раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення не відбувши покарання призначеного 05 травня 2025 року вироком Дніпровського районного суду міста Києві за частиною другою статті 309 КК України у виді 1 років 1 місяця позбавлення волі, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога, не працює, має хронічні захворювання, відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб його вчинення, стадію, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини другої статті 309 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог статті 75 КК України, або ж застосування статті 69 КК України, чи норм статті 69-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог частини другої статті 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до вимог статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більше від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, за яке він засуджується цим вироком, не відбувши покарання призначене вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року, яким він засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 309 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, суд вважає за необхідне остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за правилами, передбаченими частиною першою статті 71 КК України.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому провадженні не обирався, клопотань про його обрання не надходило.

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 3565 гривні 60 копійок за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів у кримінальному провадженні № 0000434 від 13 травня 2025 року (висновок № СЕ-19/111-25/29841-НЗПРАП від 16 травня 2025 року).

Відповідно до частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у справі не заявлявся, потерпілих немає, майнова шкода нікому не заподіювалася.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі частини першої статті 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного 05 травня 2025 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Матеріали кримінального провадження № 0000434 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою № 755/9414/25.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів в сумі 3565 (три тисячі пятсот шістдесят пять) гривні 60 копійок.

Речові докази: паперовий згорток в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,443 г., який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва ОСОБА_1