Справа 556/1188/25
Номер провадження 1-кп/556/119/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Володимирець, матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 13.03.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Телковичі Володимирецького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не військовозобов`язаного, не працює, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не судимого,-

за ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 17.02.2025, близько 18 год. 00 хв., діючи в умовах воєнного стану, веденого указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом №2102-ІХ від 24.02.2022 із змінами, внесеними згідно з Указами Президента №133/2022 від 14.03.2022 №259/2022 від 18.04.2022 №341/2022 від 17.05.2022 №573/2022 від 12.08.2022 №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024, №469/2024 від 23.07.2024, №740/2024 від 28.10.2024, №26/2025 від 14.01.2025, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу магазину «Колобок», що в селищі Володимирець, вул. Котляревського, буд. 2А, Вараського району Рівненської області, діючи умисно, таємно та протиправно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку гаманця з грошовими коштами в сумі 3500 гривень, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, встановлено, що на початку березня 2025 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи в лісовому масиві поблизу селища Володимирець, Вараського району Рівненської області, маючи умисел направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для особистого вживання без мети збуту, не маючи спеціального дозволу ліцензії на придбання та зберігання психотропних речовин, умисно, ігноруючи вимоги ЗУ «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів», а також Постанови КМУ від 03.06.2009 № 589 «Про затвердження Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», придбав шляхом привласнення знайденого психотропну речовину «амфетамін» загальною масою 1,301 г., обіг якої обмежено.

В подальшому знайдену психотропну речовину «амфетамін», загальною масою 1,301 г., ОСОБА_4 неправомірно приніс в будівлю літньої кухні за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , де зберігав її до моменту проведення санкціонованого обшуку працівниками поліції у вказаному домоволодінні та вилучення вказаної психотропної речовини, тобто до 20.03.2025.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, а також своїми умисними діями, які виразились в незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 309, ч. 4 ст.185 КК України

25 квітня 2025 року між прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Від потерпілого ОСОБА_6 наявна заява, де зазначено, що останній надає згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором на обвинуваченим. Просить судове засідання проводити у його відсутності.

Згідно з умовами вказаної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у зазначених діяннях і зобов`язався під час судового розгляду беззастережно визнати обвинувачення в обсязі висунутого у судовому провадженні та у подальшому подібного не вчиняти. Щиро розкаявся у вчиненому.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.; за ч.1 ст.309 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку.

Відповідно до угоди, ОСОБА_4 зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку. Йому також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

ОСОБА_4 та його захисник в підготовчому судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.309 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України за ч.4 ст.185 КК України відноситься до тяжкого злочину, за ч.1 ст.309 КК України до кримінального проступку. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям, що передбачені ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, є вчинення злочину повторно.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому засіданні те, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, за якими належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Разом з тим, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України. Іспитовий строк обвинуваченому обрати терміном на один рік.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому, відшкодував збитки, потерпілий претензій не має.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Також з обвинуваченого слід стягнути витрати на залучення експертів для проведення експертиз в загальній сумі 8914 грн., згідно ст.124 КПК України.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 10 квітня 2025 року відносно ОСОБА_4 обирано запобіжний захід у виді особистого зобов"язання, на строк 60 діб.

Керуючись статтями 100, 124, 174 314, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 квітня 2025 року, укладену між прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000066 від 13.03.2025 за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України та призначити покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України: 5 (п`ять) років позбавлення волі.

- за ч.1 ст.309 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

Згідно ч.1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 8914 (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок - витрати на проведення судової експертизи в кримінальному провадженні.

Речові докази:

- шкіряний гаманець чорного кольору, який було упаковано до сейф-пакет «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» №KIV1143176 - повернути ОСОБА_6 ;

- психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфетамін», загальною масою 1,227 г., яку після експертного дослідження упаковано до сейф-пакету «Експертна служба МВС» №2760347; психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфетамін» загальною масою 0,024 г., яку після експертного дослідження упаковано до сейф-пакету «Експертна служба МВС» №2760341 знищити.

- носій інформації карті пам`яті micro SD 32 gb «Mi brand», на якому міститься відеозапис проведення обшуку за 20.03.2025 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, потерпілому копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1