УХВАЛА

23 травня 2025 року

м. Київ

справа № 362/5811/19

провадження № 51 - 1900 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року щодо нього,

установив:

У касаційній скарзі засуджений просить перевірити судові рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання приписів зазначеної норми.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

(ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Частиною 1 ст. 433 КПКпередбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати оскаржувані вирок та ухвалу

і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, при цьому указує про відсутність прямих доказів його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, чим допускає суперечності.

До того ж, посилаючись на необхідність скасування судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, засуджений у скарзі не обґрунтовує такого прохання, з урахуванням положень ст. 415 КПК.

Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом на особу, яка подає касаційну скаргу, однак до касаційної скарги засудженим копій оскаржуваних судових рішень не додано.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За правилами ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Водночас Суд роз`яснює, що для складання та подання касаційної скарги засуджений може скористатись правничою допомогою. У разі недостатності коштів засуджений може скористатися безоплатною правничою допомогою, звернувшись до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги, в порядку ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 02 червня 2011 року № 3460-VI.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року залишити без руху і надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити засудженому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде йому повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3