ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000218 від 04.02.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Горлівка Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, такого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- 28.01.2025 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України пробаційний нагляд строком на 1 рік 3 місяці

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України;

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, такого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження

прокурор ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6 , її представник адвокат ОСОБА_7

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, як визнане судом доведеним

02.02.2025 року не пізніше 10:09 годин, ОСОБА_3 знаходячись в Індустріальному районі у місті Дніпро, знайшов банківську карту № НОМЕР_1 , емітовану в АТ «А-БАНК» на ім`я ОСОБА_6 , яка є засобом доступу до банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого на її ім`я, яка обладнана вбудованим чипом-NFC для безконтактної оплати, яку потерпіла ОСОБА_6 втратила з власної необережності.

Розуміючи те, що на рахунку вказаної вище банківської картки можуть бути грошові кошти, а безконтактна технологія проведення платежів дасть можливість здійснювати розрахунок вказаною банківською карткою без введення PIN-коду, у ОСОБА_3 раптово виник умисел на привласнення офіційного документу, а саме, банківської картки № НОМЕР_1 , емітовану в АТ «А-БАНК» на ім`я ОСОБА_6 , яка є засобом доступу до банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого на її ім`я, з корисливих мотивів спрямованих на подальше таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним офіційного документа (банківської картки потерпілої ОСОБА_6 ), усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на привласнення офіційного документа, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних кримінально-протиправних корисливих цілях, а саме для заволодіння грошовими коштами, привласнив вищевказану картку, яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_6 можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно привласнив вказаний офіційний документ.

Відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України від 24.02.2022 № 64/2022 (зі змінами та доповненнями) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 та в послідуючому продовжений.

Так, 02.02.2025 ОСОБА_3 , у невстановлений час, але не пізніше ніж 10.09 год. за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи єдиний злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок чужих коштів зі знайденої та привласненої банківської картки № НОМЕР_1 , емітованої в АТ «А-БАНК» на ім`я ОСОБА_6 , яка є засобом доступу до банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого на її ім`я, яка обладнана вбудованим чипом-NFC для безконтактної оплати за товар, належну ОСОБА_6 , визначивши об`єктом свого злочинного посягання грошові кошти останньої, які знаходились на вищевказаній банківській картці, яка обладнана технологією безконтактних платежів «PayPass», з метою подальшого використання в особистих корисливих мотивах, розробили злочинний план вчинення кримінального правопорушення, а саме здійснення крадіжки грошових коштів наявних на вказаному банківському рахунку, шляхом здійснення декількох тотожних протиправних діянь у вигляді оплати товарів в приміщеннях різних магазинів із використанням банківської платіжної картки, на суми що не перевищують ліміти оплати, тобто такі що не потребують введення пін-коду.

Далі, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, реалізуючи свій спільний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, таємно для оточуючих та потерпілої ОСОБА_6 , з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, у період часу з 02.02.2025 10:09 годин по 03.02.2025 09:09 годин, знаходячись в приміщеннях різних магазинів Індустріального району у місті Дніпро, здійснювали розрахунок банківською карткою № НОМЕР_1 , емітованої в АТ «А-БАНК» на ім`я ОСОБА_6 , яка є засобом доступу до банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого на її ім`я, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 8356 гривень 08 копійок.

Кваліфікація дій обвинувачених:

ОСОБА_3 кримінальний проступок, склад якого передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у привласнені офіційного документу вчинене з корисливих мотивів, тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану;

ОСОБА_4 тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадені чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

ІІ. Позиція обвинувачених

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку та злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, суду показав, що злочин вчинив за обставин, які викладені в обвинувальному акті, що він на автомобільній паркові біля магазину Будапешт по вул. Калиновій в м.Дніпро знайшов банківську картку,за попередньою змовою з ОСОБА_4 , переконались, що карка обладнана вбудованим чипом-NFC для безконтактної оплати за товар, вирішили здійснити викрадання грошових коштів наявних на вказаному банківському рахунку, шляхом здійснення оплати товарів в приміщеннях різних магазинів із використанням банківської платіжної картки, на суми що не перевищують ліміти оплати, тобто такі що не потребують введення пін-коду.

І в період з 02.02.2025 10:09 годин по 03.02.2025 09:09 годин, знаходячись в приміщеннях різних магазинів Індустріального району у місті Дніпро, здійснювали розрахунок банківською карткою на загальну суму 8356 гривень 08 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, суду показав, що злочин вчинив за обставин, які викладені в обвинувальному акті що він та ОСОБА_8 на автомобільній паркові біля магазину Будапешт по вул. Калиновій в м.Дніпро знайшли банківську картку і разом в період з 02.02.2025 по 03.02.2025 року, знаходячись в приміщеннях різних магазинів Індустріального району у місті Дніпро, здійснювали розрахунок банківською карткою на загальну суму 8356 гривень 08 копійок.

ІII. Позиція потерпілої

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що останній раз розраховувалась банківською картою 31.01.2025 року, 03.02.2025 року виявила, що з її рахунку здійснюються розрахунки в магазинах, на той час на суму 8356 гривень 08 копійок, вона зрозуміла, що загубила банківську картку і заблокувала її, на час розгляду справи заподіяна їй шкода не відшкодована.

IV. Мотиви суду

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

V. Кваліфікація дій обвинувачених

Суд допитав обвинувачених, потерпілу, дослідив письмові докази, матеріали, що характеризують обвинувачених та дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доведена повністю.

ОСОБА_3 повинен нести кримінальну відповідальність запривласнення офіційного документу вчинене з корисливих мотивів та за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану;

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 повинен нести кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану;

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

VI. Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до кримінального проступку та тяжкого злочину, особу винного, який раніше судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, виходячи із засад призначення та індивідуалізації покарання, зважаючи на суспільну небезпеку кримінального проступку та тяжкого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень достатнім буде покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України та ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням ст. 72 КК України, відповідно положень якої одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, особу винного, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, виходячи із засад призначення та індивідуалізації покарання, зважаючи на суспільну небезпеку тяжкого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень достатнім буде покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до статей 75-78 цього КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд зазначає, що з огляду на дискреційні повноваження, суд вправі звільнити особу від відбування призначеного покарання з випробуванням за наявності для цього підстав.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

За таких обставин, а також враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, його ставлення до вчиненого, з огляду на принцип індивідуалізації та домірності (пропорційності) покарання, який полягає, зокрема у адекватності застосованого заходу примусу та скоєного діяння, суд доходить висновку, що в даному конкретному випадку реальне відбуття ним покарання у виді п`яти років позбавлення волі буде непропорційним відносно вчиненого злочину, а мета покарання може бути досягнута без ізоляції ОСОБА_9 від суспільства, проте в умовах контролю за його поведінкою зі сторони державних органів.

Витрати на залучення експертів відсутні, речові докази суду не надавались.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку та тяжкого злочину, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді одного року обмеження волі.

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та частини не відбутого покарання за вироком Амур-Нижньоднпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.01.2025 року, з урахуванням, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду, остаточно визначити покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з дати затримання, в порядку виконання вироку суду.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався, речові докази не надавались, процесуальні витрати відстуні.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10