Провадження № 1-кс/686/6844/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0002156 від 07.07.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , за допомогою поштового зв`язку, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке 07.07.2025 р., під час проведення огляду місця події, було тимчасово вилучено у ОСОБА_4 , а саме на належні йому три поліетиленових пакети із кристалічною речовиною білого кольору, поміщені до сейф пакету № WAR 1119016, з метою забезпечення збереження речових доказів.

В обґрунтування поданого клопотання прокурором зазначено, що «досудовим розслідуванням встановлено, 07.07.2025, близько 16.30 год., працівниками УПП ДПП в Хмельницькій області перебуваючи по вул. Лісова, 1 під час поверхневої перевірки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено три поліетиленових пакети типу зіплок, всередині яких знаходилась кристалічна порошкоподібна речовина білого кольору ззовні схожа на наркотичну, яку останній , повторно зберігав для власного вживання без мети збуту.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002156 від 07.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Водночас, 07 липня 2025 року в ході проведення огляду місця події та, було виявлено та вилучено: три поліетиленових пакети із кристалічною речовиною білого кольору, які поміщені до сейф пакету № WAR 1119016.

У зв`язку з чим, у відповідності до вимог ст. 98 КПК України, 17.07.2024 вище вказане майно визнано речовим доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки даний предмети містять у своєму змісті інформацію, необхідну для встановлення об`єктивної істини, а тому використовуватиметься в якості речового доказу у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002156 від 07.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Підставою арешту майна є те, що вказане тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події, є речовим доказом, які могли зберегти на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, а також позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Метою арешту майна є збереження вищевказаних речових доказів, оскільки вони могли зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, можуть бути використанні, як докази та мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Необхідність накладення арешту саме на це майно - запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також, за необхідності, проведення з ними експертних досліджень.

При цьому, існують обставини, щодо необхідності у застосуванні заборон відчуження, користування та розпорядження тимчасово вилученим майном, належним, оскільки не накладення ухвалою слідчого судді на вказані речі арешту та відповідно їх подальше повернення володільцю унеможливить подальше проведення відповідних експертних досліджень та може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, та відповідно, до визнання неналежними речовими доказами при подальшому судовому розгляді вказаного кримінального провадження.

З метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, є необхідність в накладенні арешту на тимчасове вилучене майно, яке було вилучено під час огляду і які являються речовими доказами вчиненого кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, та можуть бути використанні, як доказ та мають важливе значення, для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, оскільки його незастосування може призвести до настання вищевказаних наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.»

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте, у його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить клопотання задовольнити.

Третя особа ОСОБА_5 , відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, в судове засідання не викликався.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, 07.07.2025 р., у ході проведення, у період часу з 19 год. 00 хв. до 19 год. 07 хв., огляду місця події, було тимчасово вилучено у ОСОБА_4 належні йому належні йому три поліетиленових пакети із кристалічною речовиною білого кольору, поміщені до сейф пакету № WAR 1119016. Вказані речі, на які просить накласти арешт прокурор, відповідають критеріям речових доказів, відповідно до ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав і підозр вважати, що вони були об`єктом кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому, 07.07.2025 р., постановою слідчого, вказані речі були визнані речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Враховуючи вказані обставини, клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження, а також, з метою забезпечення подальшого проведення судових експертиз, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права розпорядження та користування на майно, яке 07.07.2025 р., під час проведення огляду місця події, було тимчасово вилучено у ОСОБА_4 , а саме на належні йому три поліетиленових пакети із кристалічною речовиною білого кольору, поміщені до сейф пакету № WAR 1119016.

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження речових доказів та може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 07.07.2025 р., під час проведення огляду місця події, було тимчасово вилучено у ОСОБА_4 , а саме на належні йому три поліетиленових пакети із кристалічною речовиною білого кольору, поміщені до сейф пакету № WAR 1119016, шляхом тимчасового позбавлення права на розпорядження та користування вищезазначеним майном, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя