ун. № 759/8068/25
пр. № 1-кп/759/1202/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001112 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.11.2013 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням, іспитовим строком на 3 роки;

- 28.04.2014 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 08.01.2019 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений з місць відбування покарання 23.11.2023 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження - прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , інші учасники - потерпіла ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово засудженим за скоєння умисних насильницьких кримінальних правопорушень з корисливих мотивів, які в установленому законом порядку не погашені, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно в умовах воєнного стану вчинив новий умисний корисливий злочин, за наступних обставин. 24.03.2025 приблизно о 13 годині ОСОБА_3 , перебуваючи на території Святошинського району міста Києва, а саме - між будинками за адресою: м. Київ, вул. О.Васкула, 52 та Ірпінська, 69-Б, повторно, в умовах воєнного стану відкрито шляхом ривка, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , яким розпорядився на власний розсуд, завдавши останній майнової шкоди на суму 2300,00 гривень.

Так, ОСОБА_3 24.03.2025 приблизно о 13 годині, не маючи джерел заробітку, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення вирішив відкрито повторно викрасти чуже майно. Перебуваючи поблизу будинку № 52 по вул. Ореста Васкула в м. Києві, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , 1953 р.н., яка в той час йшла вулицею, у якої на вухах були золоті сережки.

В цей час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите заволодіння чужим майном шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілої, ОСОБА_3 , пройшовши повз потерпілу навпроти неї, оминувши її, різко розвернувся та підійшов ззаду, де шляхом ривка, із заподіянням болю потерпілій зірвав з правого вуха останньої золоту сережку, вагою 0,99 грам, вартістю 2300, 00 гривень (вартість якої згідно розпорядження Національного банку України, станом на 24.03.2025 року розраховано за 1 грам дорогоцінного металу (золото 585 проби), тобто 0,99*2323,31 грн.) та з місця вчинення кримінального правопорушення втік у невідомому напрямку, а відкрито викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно 24.03.2025 приблизно о 13 годині, перебуваючи поряд з будинком 52 по вул. Васкула в м. Києві, він помітив жінку, у якої на вухах висіли золоті сережки та у зв`язку із скрутним матеріальним становищем він вирішив їх зірвати. Підійшовши до вказаної жінки впритул, він шляхом ривка вирвав золоту сережку з вуха потерпілої та з місця події втік. У ході його затримання працівники поліції вилучили в нього сережку, яка належить потерпілій.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною повністю, дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та вчинений у період воєнного стану, повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, освіта середня, не одружений, не працевлаштований, має постійне місце проживання, під психоневрологічним та наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і міра покарання повинна бути пов`язана з позбавленням волі та визначена у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 27.03.2025, тобто з моменту його фактичного затримання.

Речові докази: золоту сережку, яка зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, передати за належністю законному володільцю - потерпілій.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1