Справа № 522/6764/25
Провадження № 1-кс/522/2307/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді зі скаргою, у якій просить скасувати постанову дізнавача СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 26 січня 2022 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000108 від 07.01.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Заявник в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій вказав, що скаргу підтримує та просить її розглянути за його відсутності.

Встановлено, що 06 січня 2022 року до Відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області звернувся громадянин Туреччини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості потерпілого, із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України.

У той же день співробітником Відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області було складено протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення, відповідно до якого 04 січня 2022 року, в період часу з 03:20 по 9:00, у районі Одеського міського саду невстановлені особи таємно викрали мобільний телефон марки Samsung Galaxy а20, золотистого кольору, з сім-карткою в ньому за номером НОМЕР_1 , ключі від автомобіля «Мерседес», документи на ім`я ОСОБА_6 , а саме: паспорт громадянина Туреччини, закордонний паспорт громадянина Туреччини, водійське посвідчення та банківські картки.

Згідно з повідомленням про початок досудового розслідування від 07.01.2022 р., відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено дізнавачем СД ВП № 2 Одеського районного управління № 1 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108.

Того ж дня дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було видано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, в якому дізнавач доручив співробітникам ВП № 2 провести наступні дії: встановити місцезнаходження викраденого майна; встановити свідків та очевидців правопорушення та допитати їх в якості свідків з приводу обставин правопорушення; обійти магазини електроніки, крамниці, комісійні магазини, ломбарди та ринки можливого збуту краденого майна з метою відшукання предметів за родовими ознаками схожих на викрадені предмети; встановити наявність камер відео спостереження на місці події за адресою місця події та надати запити для залучення відповідних записів до матеріалів кримінального проступку; провести бесіди з особами раніше судимими за злочини аналогічні даному, на предмет інформації щодо осіб причетних до вчинення даного злочину; провести інші слідчо-оперативні заходи, необхідність виконання яких виникне в процесі виконання даного доручення.

26 січня 2022 року дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - встановлена відсутність в діях невстановленої особи складу кримінального правопорушення.

Весь цей час потерпілому ОСОБА_7 не було відомо на якій стадії знаходиться кримінальне провадження. У передбачений законом спосіб та строк його не було проінформовано про закриття кримінального провадження.

Оскільки, про закриття кримінального провадження потерпілому не було відомо, оскаржувана постанова йому не була вручена, він весь цей час чекав та сподівався що досудове розслідування триває, винні особи встановлені та понесуть відповідне покарання, однак, через довгі очікування, з метою з`ясування на якій стадії перебуває кримінальне провадження вимушений був звернутися за правничою допомогою та лише після ознайомлення представника потерпілого з матеріалами кримінального провадження, 28.03.2025 р. стало відомо про закриття кримінального провадження та існування оскаржуваної постанови.

Копію оскаржуваної постанови було отримано 28.03.2025 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000108 від 07.01.2022 р.

Вважають постанову дізнавача про закриття кримінального провадження передчасною, необґрунтованою, незаконною та такою, яке не відповідає завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Держава має позитивний обов`язок забезпечити ефективне розслідування кримінальних правопорушень. Ефективність розслідування передбачає його своєчасність, повноту та ретельність (рішення у справах «Каверзін проти України» (заява № 23893/03), «Хайло проти України» (заява № 39964/02), «Яременко проти України» (заява № 32092/02)).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Кац та інші проти України» (заява № 29971/04), відсутність належного розслідування, включаючи не проведення основних слідчих дій, становить порушення процесуального аспекту статей 2 та 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні «Міхєєв проти росії» (заява № 77617/01) ЄСПЛ наголосив, що розслідування має бути ретельним, що означає, що органи влади завжди повинні робити серйозні спроби з`ясувати, що трапилося, і не покладатися на поспішні чи необґрунтовані висновки для закриття розслідування. У справі «Хачукаєви проти росії» (заява № 28148/03) ЄСПЛ зазначив, що невиконання обов`язку щодо проведення ефективного розслідування, в тому числі не проведення усіх необхідних слідчих дій, є порушенням статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на ефективний засіб юридичного захисту.

Згідно зі ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Пунктом 2 частини 5 статті 110 КПК України визначено, що мотивувальна частина постанови дізнавача повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Таким чином, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Разом із цим, відповідно до положень КПК України, від особи, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення не вимагається надання відомостей, що підтверджують вчинення кримінального правопорушення, такі відомості в ході досудового розслідування здобуваються безпосередньо слідчим або дізнавачем.

Дізнавачем в оскаржуваній постанові зазначено, що в ході досудового розслідування виконані всі необхідні дії спрямовані на встановлення зазначених потерпілим у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, отримати будь-яке їх підтвердження не надалось можливим, та враховуючи те, що в кримінальному провадженні відсутній в діянні невстановленої особи склад кримінального правопорушення, тому кримінальне провадження підлягає закриттю.

Однак, такий висновок дізнавача є не повним, оскільки в оскаржуваній постанові взагалі не обґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій останній дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто, окрім простого зазначення у оскаржуваній постанові про необхідність закриття кримінального провадження через відсутність в діях невстановленої особи складу кримінального правопорушення, будь-які інші відомості проведеного розслідування, слідчим не наведено.

З матеріалів кримінального провадження не можливо однозначно встановити відсутність вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 , оскільки факт вчинення крадіжки майна не спростований та не обґрунтований з урахуванням конкретної обстановки.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавачем не проведено жодної слідчої дії з метою здобуття доказів, та не з`ясовано всіх обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження. В матеріалах кримінального провадження, окрім доручення на проведення слідчих (розшукових) дій, Протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від потерпілого, Протоколу допиту потерпілого та Постанови про закриття кримінального провадження більш не має жодних документів, які підтверджують вчинення будь-яких слідчих дій.

Вказані факти свідчать про неповноту проведеного досудового розслідування та передчасного прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, дізнавач, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без дослідження усіх обставин кримінального правопорушення.

Всупереч вимогам закону, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000108 відомості про яке внесені до ЄРДР 07.01.2022 р., було проведено формально. Уповноваженими особами правоохоронного органу фактично не було виконано жодних необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин справи, не встановлено коло та не допитано свідків, не встановлено місцезнаходження викраденого майна, не встановлено наявність камер відео спостереження на місці події за адресою місця події, тощо.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений, причину неявки суду не сповістив.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, вивчивши надані матеріали, вважаю, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 303 КПК України визначено виключний перелік рішень, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та суб`єктивний склад осіб, які мають право звернутись із такими скаргами.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У порушення вимог КПК України, дізнавачем не були перевірені всі обставини, необхідні для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування, не виконано необхідні слідчі та процесуальні дії з метою встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Між тим, обов`язковість проведення таких слідчих дій обумовлена самим завданням кримінального провадження.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Проте, дізнавач не забезпечив ефективного розслідування за кримінальним провадженням. Проведене ним досудове слідство не було ретельним, безстороннім і сумлінним.

Таким чином дізнавач, в порушення вимог ст.ст. 9, 92-94 КПК України, не провів всі необхідні слідчі дії для повного і всебічного висвітлення обставин кримінального правопорушення, а тому рішення дізнавача СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 26.01.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000108 від 07.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, прийнято передчасно та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 25, 303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Постанову дізнавача СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 26 січня 2022 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000108 від 07.01.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000108 направити керівнику Приморської окружної прокуратури міста Одеси для організації проведення досудового розслідування

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1