ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиську Тернопільської області кримінальне провадження №0000006 від 07.01.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біле, Тернопільської області, який проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, розлученого, пенсіонера, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

07 січня 2025 року о 9 год 00 хв водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, синього кольору, у салоні якого перебувала пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без вантажу, в порушення п. 1.10 (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка» і виконання їх вимог), п.п. 2.3 «б, д» та п. 1.1. розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із змінами та доповненнями (далі - ПДР), а також вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ від 30.06.1993, із змінами та доповненнями (надалі - Закон), не був достатньо уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував дорожні умови та дорожню обстановку і не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, які зобов`язувала його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян та завдавати матеріальних збитків, рухався автодорогою Т-20-10 сполученням «Збараж-Підволочиськ» в частині 34 км, у напрямку сел. Підволочиськ, смугою свого напрямку руху.

Рухаючись смугою pyxy вказаного напрямку із швидкістю 70 км/год, водій ОСОБА_3 проїжджаючи ділянку автодороги Т-20-10 сполученням «Збараж-Підволочиськ» із заокругленням праворуч за напрямком свого руху на 33 км + 600 м в порушення вимог п. 1.1 (розділ 34 «Дорожня розмітка»), та п.п. 11.3, 12.1 ПДР, в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, на дорозі із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку перетнув та виїхав на горизонтальну розмітку 1.1 ПДР, з подальшим виїздом на смугу зустрічного руху, по якій у цей час рухався автомобіль «OPEL ASTRA», д.н.з. НОМЕР_2 , із швидкістю 50 км/год під керуванням ОСОБА_6 , 1970 р.н., із двома пасажирами у салоні вказаного автомобіля, в напрямку до м. Збараж.

Унаслідок порушення водієм ОСОБА_3 вказаних пунктів ПДР, на смузі руху до м. Збараж відбулося зіткнення передньої лівої частини автомобіля ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_1 із передньою правою частиною автомобіля «OPEL ASTRA», д.н.з. НОМЕР_2 .

Під час дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «OPEL ASTRA», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді синців передньої поверхні грудей зліва, правої молочної залози та закритий перелом 2-го лівого ребра. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п. п.2.2.1 (а, в), 2.2.2 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів: вимог горизонтальної розмітки 1.1 (розділ 34 «Дорожня розмітка») та п. 12.1, 11.3 ПДР перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний судом ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав. Пояснив суду, що у 07 січня 2025 року віз жінку в лікарню та сталася аварія за участю автомобіля червоного кольору під керуванням жінки, мабуть дорога трохи була слизька і його автомобіль занесло. Про вчинене щиро шкодує, однак поки жодної майнової шкоди в добровільному порядку не відшкодував потерпілій.

Оскільки ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши учасникам провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують обвинуваченого, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує те, що діяння, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого (вік, раніше не судимий, характеризується позитивно, на диспансерному обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, пенсіонер), який вину у скоєному визнав, конкретні обставини справи, позицію потерпілої, відсутність обставин, що пом`якшують покарання (суд не вважає, що обвинувачений щиро покаявся, оскільки жодних дій на усунення спричинених потерпілій наслідків не вчиняв, не спілкувався з нею, а пробачення попросив лише під час останнього слова) та обтяжують покарання, а також вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 286 КК України, та вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Призначення іншого виду покарання, на думку суду, є недоцільним.

Цивільний позов не пред`являвся.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави потрібно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 13530 грн 30 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 84, 91, 100, 124, 349, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 3979,50 гривень процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/120-25/1157-ІТ від 03 лютого 2025 року, 3183,60 гривень процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/120-25/1155-ІТ від 31 січня 2025 року, 6367,20 гривень процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/120-25/1158-ІТ від 05 лютого 2025 року.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Підволочиського районного суду від 09 січня 2025 року, на автомобіль ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , та автомобіль «OPEL ASTRA», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 . Вказані транспортні засоби повернути законним володільцям.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1