Справа № 148/743/25
Провадження №1-кс/148/228/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина клопотання слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000254, відомості про яке внесено до ЄРДР 06.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздольє АР Крим, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого,

встановив:

Слідчий СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 звернулася в суд з вказаним вище клопотанням, яке погоджено з прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_8 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0000254, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» за невстановлених слідством обставин та час, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежений амфетамін, який надалі зберігав з метою їх подальшого збуту громадянам, що здійснював з використанням послуг операторів мобільного стільникового зв`язку.

В подальшому, ОСОБА_5 , 26.03.2025 перебуваючи по вул. Желюка в м. Тульчин Вінницької області, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут психотропних речовин, з метою отримання матеріальної винагороди, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, на території України забороняється, збув за грошову винагороду в розмірі 1500 гривень, особі під вигаданим ім`ям, ОСОБА_9 порошкоподібну речовину, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів, речовин і виробів від 09.04.2025 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетаміном масою 0,1813 грам, яку в подальшому ОСОБА_9 добровільно видано працівникам поліції.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, а також їх збут, за аналогічних обставин та дій, які заздалегідь були обдумані та заплановані ОСОБА_5 , за невстановлених слідством обставин незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежений амфетамін, які надалі зберігав з метою їх подальшого збуту громадянам.

Далі, ОСОБА_5 діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з використанням послуг операторів мобільного стільникового зв`язку, 30.04.2025 близько 11:30 год. по вул. А. Маліновського, м. Тульчин Вінницької області, з корисливих мотивів за грошову винагороду в розмірі 1600 гривень, збув особі під вигаданим ім`ям, ОСОБА_9 порошкоподібну речовину рожевого кольору, схожу, по морфологічним ознакам, до психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, які в подальшому в ОСОБА_9 вилучили працівники поліції.

Окрім цього, після установлених двох фактів збуту ОСОБА_5 психотропних речовин, що мало своє місце 26.03.2025 та 30.04.2025, з метою документування злочинної діяльності ОСОБА_5 спрямованої на вчинення останнім умисних незаконних протиправних дій пов`язаних із придбанням та зберіганням наркотичних засобів і психотропних речовин з метою збуту, а також їх умисного збуту, що здійснювалось ОСОБА_5 з корисливою метою, на підставі ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.04.2025 працівниками Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області проведено санкціонований обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає та зареєстрований ОСОБА_5 .

Під час проведеного 30.04.2025 обшуку, в гаражному приміщенні, що знаходиться на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено згорток з подрібленою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка по морфологічним ознакам, скожа до наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, яку ОСОБА_5 повторно за невстановлених слідством обставин та час, незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Також, в приміщенні будинку розташованого за адресою

АДРЕСА_1 , в одній із кімнат на полиці працівниками поліції виявлено та вилучено скляну банку з подрібнену речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка по морфологічним ознакам, скожа до наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс та в іншій кімнаті того ж будинку на столі виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка по морфологічним ознакам, скожа до наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, яку ОСОБА_5 повторно за невстановлених слідством обставин та час, незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Крім того, у ході проведення в порядку ст. 208 КПК України затримання ОСОБА_5 , за підозрою у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, під час проведення особистого обшуку, у нього виявлено та вилучено фольгований згорток із речовиною жовтого кольору, схожу, по морфологічним ознакам, до психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін та поліетиленовий прозорий пакет із подрібленою речовиною рослинного походження зеленого кольору, схожу, по морфологічним ознакам, до наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, які ОСОБА_5 повторно за невстановлених слідством обставин та час, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту.

Наявність факту задокументованих двох епізодів злочинної діяльності ОСОБА_5 , пов`язаних із збутом психотропних речовин, а також виявлені в ході обшуку домоволодіння, де проживає останній та проведення особистого обшуку наркотичних засобів та психотропних речовин вказують про наявність у діях ОСОБА_5 , прямого умислу спрямованого на їх збут, а також про повторність його злочинних дій.

01.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 обґрунтована тим, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 ОСОБА_5 не має офіційного та стабільного джерела доходів і у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, а тому він може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, усвідомлюючи загрозу застосування реальної міри покарання, може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

п. 2 ОСОБА_5 може знищити чи сховати будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування на даний час триває та встановлюються відповідні докази;

п. 3 ? за відсутності жодного контролю ОСОБА_5 , вільно пересуваючись, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою їх спонукання шляхом погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та його результати, а також подальшого судового розгляду;

п. 5 ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, в тому числі у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, оскільки останній постійного місця роботи не має, кримінальні правопорушення у яких підозрюється вчинив з корисливим мотивом, тобто з метою отримання грошової винагороди.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки: особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи особу підозрюваного, його характеристику, характер вчиненого злочину та міру можливого покарання; особиста порука, оскільки у ОСОБА_5 на даний час відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до слідчого, прокурора чи слідчого судді на першу вимогу; застава, оскільки у ОСОБА_5 відсутні необхідні кошти для цього; домашній арешт, враховуючи тяжкість покарання, відсутність стримуючих факторів.

Тому слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Вважають, що тяжкість вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та призначення останньому покарання, у випадку доведеності його вини, може вказати про можливе залишення ним свого місця проживання та переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення відповідальності, оскільки за вчинення кримінального правопорушення передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років позбавлення волі. Підозрюваний ОСОБА_5 з метою зміни показів може незаконно впливати на свідків, що може зашкодити проведенню досудового розслідування. Також він через відсутність стійких соціальних зв`язків, може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення. Вважають, що жоден інший запобіжний захід не зможе перешкодити вказаним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти клопотання слідчого. Послались на те, що слідчим належним чином не обгрунтовано необхідності обрання ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу та неможливості обрання йому цілодобового домашнього арешту. Підозрюваний зазначив, що він має постійне місце проживання по АДРЕСА_1 . Також у нього похилого віку мати, яка хворіє.

Просили в задоволенні клопотання відмовити та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який він буде відбувати в будинку матері за місцем проживання: АДРЕСА_1 , в будинку його матері.

Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши представлені докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» № 14 від 19.12.2014 зазначено, що відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Крім того, з аналізу ч. 2 ст. 177 КПК України вбачається, що, крім наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК, слід враховувати, що підставою застосування запобіжного заходу має бути наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, згідно рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На час розгляду клопотання органом досудового слідства ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

З досліджених в судовому засіданні доказів суд доходить переконання, що слідчим, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтуваність даної підозри підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: витягом з ЄРДР від 01.05.2025 (а.п. 10), копією розписки ОСОБА_9 від 26.03.2025 (а.п. 17), копією протоколу огляду від 26.03.2025 (а. п. 18-19), копією протоколу допиту свідка від 26.03.2025 (а. п. 20), копією висновку експерта від 09.04.2025 (а.п. 23-26), копією розписки ОСОБА_9 від 29.04.2025 (а.п. 27), копією протоколу огляду від 29.04.2025 (а. п. 29-30), копією розписки ОСОБА_9 від 30.04.2025 (а.п. 31), копією протоколу огляду від 30.04.2025 (а. п. 32-33), копією протоколу допиту свідка від 30.04.2025 (а. п. 34-35), копією протоколу затримання особи від 30.04.2025 (а.п. 41-42), копією протоколу обшуку від 30.04.2025 (а. п. 44-47).

Також прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, може незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Отже, слідчий суддя доходить переконання про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу з метою запобігання вказаним ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання про те, чи є підстави для обрання підозрюваному саме запобіжного заходу у вигді тримання під вартою, слідчий суддя керується вимогами ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Також слідчим суддею приймається до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом. А за змістом ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту ще й винятковий запобіжний захід, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення також існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя, суд мають право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, судом встановлено, що відповідно до довідки лікаря-нарколога Тульчинської ЦРЛ ОСОБА_5 на обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебував, за медичною допомогою не звертався (а.п. 38).

Відповідно до характеристики Тульчинської міської ради від 28.03.2025 №04-07-976 ОСОБА_5 проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , з місця проживання характеризується задовільно, скарг на нього не надходило (а.п. 39).

відповідно до довідки Інформаційно-аналітичного забезпеченнястаном на 17.04.2025 ОСОБА_5 раніше не судимий: до кримінальної відповідальності не притягувався, судимостей не має (а.с. 40).

З довідки лікаря КНП «Вапнярський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 01.05.2025, вбачається, що мати підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , 1953 р.н. перебуває на обліку і систематично лікується (а.п. 57).

З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що стороною обвинувачення не доведено неможливості застосування щодо ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, зокрема домашнього арешту.

Натомість з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, за яким особі оголошено підозру, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, матір, яка хворіє, слідчий суддя вважає, що підстави для застосування виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою, відсутні. Натомість належним і достатнім запобіжним заходом, який дозволить запобігти ризикам щодо ухилення останнього від органів досудового розслідування, суду, впливу на свідка та забезпечить виконання ним покладених процесуальних обов`язків, може бути цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, визначених п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Так, застосування домашнього арешту передбачає відчутне втручання у приватне життя особи шляхом покладання на неї за рішенням суду заборон та обмежень. Із цих підстав за оцінками Європейського суду із прав людини домашній арешт розглядається в тій самій площині, що й тримання особи під вартою, оскільки він пов`язаний із позбавленням свободи, виходячи з розуміння положень Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Виходячи з переліку запобіжних заходів, закріплених у ст. 176 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Такий запобіжний захід має застосовуватися у тих випадках, коли застава є занадто м`яким запобіжним заходом, а тримання під вартою - занадто суворим. Отже, за ступенем суворості такий захід межує з позбавленням волі у значенні ст. 5 КЗПЛ. Зокрема, у справі "Вітторіо і Луіджи Манчині проти Італії" ЄСПЛ зазначив, що і тримання під вартою у в`язниці, і домашній арешт були для заявників позбавленням свободи, виходячи із розуміння п.п. "с" п. 1 ст. 5 КЗПЛ.

Домашній арешт за своєю сутністю є комплексом призначених за рішенням суду заборон і обмежень, які накладаються на підозрюваного (обвинуваченого) у зв`язку з його повною чи частковою ізоляцією у певному приміщенні, спрямовані на досягнення мети цього запобіжного заходу, реалізуються й контролюються правоохоронними органами у взаємодії з органом досудового розслідування, у чиєму провадженні знаходиться справа.

З огляду на викладене підстав для задоволення клопотання слідчого слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст. 177, 181 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та/або місця роботи (служби).

Строк дії ухвали визначити до 29.06.2025.

Виконання ухвали покласти на Тульчинський РВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 02.05.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1