печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001006 від 28.12.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кодемка Донецької обл., українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не адвоката, не депутата, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення, організації виконання рішень ЄСПЛ Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001006 від 28.12.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України вручені ОСОБА_4 23.04.2025 року о 10 год. 56 хв.

Суть підозри обгрунтовує наступним.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001006 від 28.12.2024 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 367 КК України, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 139, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 365 КК України.

У вказаному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у виконанні вчинення перевищення службових повноважень вчиненого групою осіб за попередньою змовою, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило загибель людини, в завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані особою яка зобов`язана була піклуватись про цю особу і мала змогу надати їй допомогу, що привело до смерті особи, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 367 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється зокрема у вчиненні тяжкого злочину, що передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років, що вже саме по собі може бути вагомою підставою і мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.

На даний час існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав в ньому зазначених. Сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання. Захисник зазначив, що стороною обвинувачення не доведені мета застосування запобіжного заходу, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Також вказали щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки ані повідомлення про підозру, ані клопотання про застосування запобіжного заходу, не містять відомостей про конкретні факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення повідомлення про підозру за інкримінованим злочином. Також, сторона захисту вказує на відсутність ризиків, про які зазначає сторона обвинувачення.

У задоволенні клопотання просили відмовити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши клопотання та дослідивши докази, якими обґрунтовується клопотання, заперечення та докази, якими обґрунтовуються такі заперечення, документи, які характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов такого.

Так, слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001006 від 28.12.2024 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 367 КК України, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 139, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що вихідний день 22.12.2024 о 09:00 год. заступник чергового помічника начальника слідчого ізолятора ОСОБА_14 заступив на добове чергування згідно Наказу №357 від 20.12.2024 «Про забезпечення охорони та нагляду за ув`язненими (засудженими) на добу», виконуючим обов`язки чергового помічника начальника слідчого ізолятора (далі за текстом - В.о. ЧПНСІ), очоливши чергову та оперативну зміну. Згідно Наказу №357 від 20.12.2024 «Про забезпечення охорони та нагляду за ув`язненими (засудженими) на добу» на чергування серед інших також заступили: інспектор відділу режиму і охорони виконуючим обов`язки заступник чергового помічника начальника слідчого ізолятора (далі за текстом- в.о. ЗЧПНСІ) ОСОБА_4 , старший по корпусу відділу режиму і охорони корпусного відділення №1 ОСОБА_15 (який фактично ніс службу на корпусному відділенні №2), старший по корпусу відділу режиму і охорони корпусного відділення №2 ОСОБА_16 (який фактично ніс службу на корпусному відділенні №1), старший оперуповноважений ОСОБА_21 , молодший інспектор на посту №3 корпусного відділення №2 ОСОБА_17 та молодший інспектор денної зміни відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_18 .

Разом з тим установлено, що 19.10.2024 о 17:30 год правоохоронними органами у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У подальшому, 20.10.2024 ОСОБА_22 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 185 КК України.

21.10.2024 відносно ОСОБА_22 судом, у межах кримінального провадження, вперше обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому під час досудового розслідування неодноразово безперервно продовжувався. Востаннє запобіжний захід відносно ОСОБА_22 продовжено 16.12.2024 Святошинським районним судом м. Києва в межах строку досудового розслідування до 20.01.2025 року.

Починаючи з 07.11.2024 ОСОБА_22 разом іншими ув`язненими, а саме: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 утримувався у камерному приміщенні № 71 внутрішнього поста № 3 корпусного відділення № 2 (далі за текстом - камерне приміщення №71) ДУ «Київський слідчий ізолятор», за адресою: м Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Так, у вихідний день 22.12.2024 внаслідок неналежної в.о. ЗЧПНСІ ОСОБА_4 організації служби та контролю за несенням служби підлеглими, засуджений ОСОБА_10 у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше 14:01 год. та у не встановлений досудовим розслідуванням спосіб здійснив самовільний рух по території корпусних відділення №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор» та у зв`язку з умисними діями щодо перевищення службових повноважень з боку молодшого інспектора денної зміни відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_18 та молодшого інспектора на посту №3 ОСОБА_17 , безперешкодно потрапив до коридору посту №3 корпусного відділення №2.

Далі 22.12.2024 о 14:11 год. до камерного приміщення № 71, в якому утримувалися ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , через кватирку у дверях заглянув засуджений ОСОБА_10 на прізвисько « ОСОБА_10 » який привітався з ув`язненим ОСОБА_22 через кватирку та провів коротку розмову.

Разом з тим встановлено, що ув`язнений ОСОБА_10 який утримується в камерному приміщенні № 35 корпусного відділення № 1 ДУ «Київський слідчий ізолятор» (далі за текстом - камерне приміщення №35) на шляху до камерного приміщення №71 самовільно рухався по третьому поверсі корпусного відділення № 2, без контролю та супроводу працівників слідчого ізолятора - молодшого інспектора денної зміни відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_18 , молодшого інспектора режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_17 , а також у зв`язку з відсутністю відповідного контролю з боку в.о. ЧПНСІ ОСОБА_14 , в.о. ЗЧПСНІ ОСОБА_4 , та старшого по корпусу ОСОБА_15 .

В подальшому, після короткої розмови ОСОБА_10 з ОСОБА_22 , ОСОБА_10 продовжив самовільний та безконтрольний, зі сторони молодшого інспектора режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_17 , рух по 3-му поверху та покинув корпусне відділення № 2 ДУ «Київський слідчий ізолятор» та о 14:18 год знову рухаючись самовільно по 3-му поверху корпусного відділення № 2 підійшов до камерного приміщення № 71, де молодший інспектор режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_17 у присутності молодшого інспектора денної зміни відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_18 безпідставно та протизаконно в порушення вимог статті 8 Закону України «Про попереднє ув`язнення» у частині роздільного тримання різних категорій ув`язнених (засуджених) о 14:19 год. відчинив двері до камерного приміщення №71 та впустив ОСОБА_10 , після чого прикрив двері камерного приміщення №71 та разом з ОСОБА_18 очікували ОСОБА_10 на коридорі поряд з камерним приміщенням.

О 14:25 год. молодший інспектор режиму охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_17 відчинив двері камерного приміщення № 71 та безпідставно випустив звідти шістьох ув`язнених, а саме ОСОБА_10 який утримується в камерному приміщенні № 35, ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_28 , після чого, в порушення вимог абзацу 4 пункту 2 глави 2 розділу VІІ та абзацу 15 пункту 2 глави 5 розділу ІІІ Інструкції, без проведення особистого обшуку кожного, без присутності старшого по корпусному відділенні № 1 режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_31 , який фактично ніс службу на корпусному відділенні №2, вказані ув`язненні самовільно та без контролю зі сторони молодшого інспектора режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_17 та молодшого інспектора денної зміни відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_18 , у супроводі ув`язненого ОСОБА_10 пішли до прогулянкових двориків на п`ятий поверх корпусного відділення №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор».

В цей час молодший інспектор режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_17 залишився на третьому поверсі в межах свого поста №3, а молодший інспектор денної зміни відділу режиму і охорони ОСОБА_18 , не контролюючи рух зазначених ув`язнених, будучи усвідомленим, що ОСОБА_10 утримується зовсім в іншому камерному приміщенні іншого корпусного відділення в порушення вимог статті 8 Закону України «Про попереднє ув`язнення» у частині роздільного тримання різних категорій ув`язнених (засуджених), допустив безконтрольний спільний рух ув`язнених з різних камер по корпусному відділенню та не поспішаючи попрямував за ними до прогулянкових двориків.

О 14:26 год. по прибуттю на п`ятий поверх де розміщені прогулянкові дворики, ув`язненні ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_28 , самовільно зайшли до прогулянкового дворику № 23, в якому на той час, в порушення вимог статті 8 Закону України «Про попереднє ув`язнення» у частині роздільного тримання різних категорій ув`язнених (засуджених), вже перебували інші ув`язненні, а саме: ОСОБА_9 з камерного приміщення №35, ОСОБА_11 з камерного приміщення №101, ОСОБА_12 з камерного приміщення №101, ОСОБА_13 з камерного приміщення №101 та інші не встановлені на даний час досудовим розслідуванням ув`язнені (засуджені) з інших камер.

У відповідності до графіку проведення прогулянок на грудень 2024 року, затвердженого виконувачем обов`язків начальника СІЗО ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_32 , в період часу з 14:00 год до 15:00 год на прогулянці в окремому прогулянковому дворику мали перебувати ув`язненні з камерного приміщення № 71, однак в порушення пункту 2 глави 9 розділу IV Правил та статті 8 Закону України «Про попереднє ув`язнення» у частині роздільного тримання різних категорій ув`язнених (засуджених), в прогулянковому дворику № 23, на момент перебування, в ньому ОСОБА_22 , перебували ув`язненні, що найменше з трьох різних камерних приміщень та в порушення графіку проведення прогулянок.

В подальшому встановлено, що 22.12.2024 в період часу приблизно з 14:30 год. по 14:45 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин між ув`язненим ОСОБА_9 з камерного приміщення №35 та ув`язненим ОСОБА_22 з камерного приміщення №71 у прогулянковому дворі №23 на п`ятому поверсі корпусних відділень №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор», за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, виник конфлікт, в ході якого засуджений ОСОБА_9 , спільно з засудженими ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими, невстановленими на даний час досудовим розслідуванням, ув`язненими (засудженими), спричинили ув`язненому ОСОБА_22 тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді синця на верхній повіці лівого ока, ближче до зовнішнього його кута, синця на грудній клітині зліва від рівня 4-го ребра до 11-го ребра між середньо-пахвовою та задньо-пахвовою лініями, синця у лівому підребер`ї на рівні задньої пахвової лінії, синців на тильній поверхні лівої кісті на фоні основного суглобу 3-го пальця та на тильній поверхні основної фаланги 4-го пальця, перелому 4-11 ребр по передньо-пахвовій лінії зліва, 4-7 по передньо-пахвовій справа та перелому 7-го ребра по лопатковій лінії зліва із розривами пристінкової плеври зліва, крововилив у м`які тканини голови у правій скронево-потиличній ділянці, крововиливу під оболонки, у речовину та шлуночки мозку, що спричинені в результаті дії тупих предметів в один і той самий час та які перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті та в подальшому, 28.12.2024, призвели до смерті ув`язненого ОСОБА_22 від поєднаної травми голови та грудної клітини з пошкодженням головного мозку та ребер.

У свою чергу, в.о. ЗЧПНСІ ОСОБА_4 , не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своєї бездіяльності, хоча в силу посади, вищевказаних функціональних обов`язків та професійного досвіду повинен був і міг їх передбачити, а саме будучи наділений повноваженням контролю за працівниками СІЗО чергової та денної зміни, які заступили на чергування 22.12.2024, перебуваючи на території ДУ «Київський слідчий ізолятор» у період часу з 11:00 год. по 15:51 год., у порушення вимог пунктів 7, 10 глави 7 розділу ІІ Інструкції, пункту 3 глави 2 розділу ІІІ Інструкції, пунктів 3,4 глави 3 розділу IV, пункту 2.3 глави 2 посадової інструкції ЗЧПНСІ ДУ «Київський слідчий ізолятор», не здійснив контроль співробітників чергової та денної зміни на корпусному відділенні №2 ОСОБА_17 , ОСОБА_18

ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , не забезпечив та не організував охорону та нагляд за ув`язненими ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , не проконтролював присутність при виведенні з камери ув`язненого ОСОБА_22 старших по корпусу ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , не проконтролював старших по корпусам та молодших інспекторів щодо необхідності обов`язкового проведення обшуку без роздягання ОСОБА_22 особисто та виявлення наявних при ньому речей при виході із камерного приміщення № 71, не забезпечив додаткові сили та засоби для проведення прогулянки 22.12.2024, не проконтролював роботу молодшого інспектора з прогулянки ОСОБА_18 та молодшого інспектора на посту №3 ОСОБА_17 щодо дотримання ними вимог статті 8 Закону України «Про попереднє ув`язнення» у частині роздільного тримання різних категорій ув`язнених (засуджених), що у свою чергу в сукупності, привело до незаконного поміщення ОСОБА_22 до прогулянкового дворику №23 та подальшого спричинення ОСОБА_22 тяжких тілесних ушкоджень з боку ув`язнених з інших камер у прогулянковому дворі №23, що спричинило загибель останнього ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 367 КК України, а саме у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило загибель людини.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи працівником зазначеного правоохоронного органу, тобто, службовою особою, діючи всупереч вимогам ст.ст. 19, 21, 28, 29 Конституції України, ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пунктів 5-11 глави 6 розділу VIII Правил, пунктів 4, 5 глави 7 розділу VIIІ Правил, пункту 10 глави 8 розділу ІІ Інструкції, пункту 3 глави 2 розділу ІІІ Інструкції, пункту 2.3 глави 2 посадової інструкції заступник чергового помічника начальника слідчого ізолятора ДУ «Київський слідчий ізолятор», умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень за наступних обставин.

Так, у вихідний день 22.12.2024 о 09:00 год. заступник чергового помічника начальника слідчого ізолятора ОСОБА_14 заступив на добове чергування згідно Наказу №357 від 20.12.2024 «Про забезпечення охорони та нагляду за ув`язненими (засудженими) на добу», виконуючим обов`язки чергового помічника начальника слідчого ізолятора (далі за текстом - в.о. ЧПНСІ), очоливши чергову та оперативну зміну. Згідно Наказу №357 від 20.12.2024 «Про забезпечення охорони та нагляду за ув`язненими (засудженими) на добу» на чергування серед інших також заступили: інспектор відділу режиму і охорони виконуючим обов`язки заступник чергового помічника начальника слідчого ізолятора (далі за текстом- в.о. ЗЧПНСІ) ОСОБА_4 , старший по корпусу відділу режиму і охорони корпусного відділення №1 ОСОБА_15 (який фактично ніс службу на корпусному відділенні №2), старший по корпусу відділу режиму і охорони корпусного відділення №2 ОСОБА_16 (який фактично ніс службу на корпусному відділенні №1), старший оперуповноважений ОСОБА_21 , черговий фельдшер Філії ОСОБА_19 та сестра медична Філії ОСОБА_20 .

Під час несення служби у добове чергування в.о ЧПНСІ ОСОБА_14 відповідно до покладених на нього функціональних обов`язків, положень Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально - виконавчої служби України та Інструкції із забезпечення режиму, охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України, зобов`язаний здійснювати організацію та забезпечення охорони нагляду ізоляції ув`язнених та засуджених, а також контроль за несенням служби особового складу чергової та денної зміни, що заступили на чергування у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Встановлено, що 22.12.2024 в період приблизно з 14:30 год. по 14:45 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин між ув`язненим ОСОБА_9 з камерного приміщення №35 та ув`язненим ОСОБА_22 з камерного приміщення №71 у прогулянковому дворі №23, що знаходиться на п`ятому поверсі корпусних відділень №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор», за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, виник конфлікт, в ході якого засуджений ОСОБА_9 спільно з засудженими ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими не встановленими на даний час досудовим розслідуванням ув`язненими (засудженими), спричинили ув`язненому ОСОБА_22 тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді синця на верхній повіці лівого ока, ближче до зовнішнього його кута, синця на грудній клітині зліва від рівня 4-го ребра до 11-го ребра між середньо-пахвовою та задньо-пахвовою лініями, синця у лівому підребер`ї на рівні задньої пахвової лінії, синців на тильній поверхні лівої кісті на фоні основного суглобу 3-го пальця та на тильній поверхні основної фаланги 4-го пальця, перелому 4-11 ребр по передньо-пахвовій лінії зліва, 4-7 по передньо-пахвовій справа та перелому 7-го ребра по лопатковій лінії зліва із розривами пристінкової плеври зліва, крововилив у м`які тканини голови у правій скронево-потиличній ділянці, крововиливу під оболонки, у речовину та шлуночки мозку, що спричинені в результаті дії тупих предметів в один і той самий час та які перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті та в подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_3, призвели до смерті ув`язненого ОСОБА_22 від поєднаної травми голови та грудної клітини з пошкодженням головного мозку та ребер.

Разом з тим, в цей час молодший інспектор денної зміни відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_18 перебуваючи на коридорі прогулянкових двориків в момент поміщення ОСОБА_22 до прогулянкового двору №23, усвідомлюючи, в силу займаної посади, функціональних обов`язків та професійного досвіду, ризики та можливості виникнення конфлікту та бійки між ув`язненими, умисно перевищив свої службові повноваження в частинні наданих йому функціональними обов`язками прав та нехтуючи покладеними на нього обов`язками, проігнорував можливість попередження та припинення конфлікту який супроводжувався побиттям ОСОБА_22 з боку ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших, не встановленим на даний час досудовим розслідуванням, ув`язнених та засуджених.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час 22.12.2024, проте не раніше 14:45 год та не пізніше 15:34 год, до чергової частини на службовий мобільний телефон зателефонував перший заступник начальника установи ОСОБА_33 , який повідомив в.о. ЧПНСІ ОСОБА_14 , що на прогулянкових двориках корпусного відділення №1, 2 відбувся конфлікт між ув`язненими за участі ув`язненого ОСОБА_22 . Також в цей час на території ДУ «Київський слідчий ізолятор» по власним справам перебував начальник установи ОСОБА_34 , який біля чергової частини зустрів в.о. ЧПНСІ ОСОБА_14 та повідомив йому аналогічну за змістом інформацію отриману попередньо від ОСОБА_35 , щодо конфлікту в прогулянкових двориках за участі ув`язнених та наказав ОСОБА_14 направлятися до прогулянкових двориків, розібратись в ситуації та доповісти.

На виконання вказівки начальника установи та з метою прибуття на місце події, у черговій частині зібралися в.о. ЗЧПНСІ ОСОБА_4 та старший оперуповноважений ОСОБА_21 , які разом з в.о. ЧПНСІ ОСОБА_14 направились до корпусного відділення №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор».

О 15:34 год. на шляху до корпусного відділення №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор» біля корпусного відділення №3,4, ОСОБА_14 , ОСОБА_4 та ОСОБА_21 зустріли старшого по корпусу ОСОБА_36 , якому ОСОБА_14 наказав йти разом з ними до прогулянкових двориків корпусного відділення №1,2 вказуючи, що звідти надійшов сигнал тривоги. На виконання вказівки ОСОБА_14 , ОСОБА_37 приєднався до групи.

Далі о 15:39 год. ОСОБА_14 прибув до корпусного відділення №1,2 та перебуваючи на одному з поверхів вказаних корпусних відділень, залучив до складу групи старшого по корпусному відділенню №1 ОСОБА_15 , який фактично ніс службу на корпусному відділенні №2 та старшого по корпусному відділенню №2 ОСОБА_16 , який фактично ніс службу на корпусному відділенні №1 та о 15 год. 44 хв. ОСОБА_14 разом з ОСОБА_4 ОСОБА_21 , ОСОБА_38 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 розпочали рух по гвинтових сходах які ведуть до прогулянкових двориків які знаходяться на п`ятому поверсі корпусних відділень №1, 2 ДУ «Київський слідчий ізолятор».

О 15:45 год. ОСОБА_14 разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_21 , ОСОБА_38 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 прибули на п`ятий поверх прогулянкових двориків, та ОСОБА_14 , знаходячись на коридорі прогулянкових двориків біля відкритих дверей до прогулянкового дворику №23 повідомив своїм підлеглим та ув`язненим які хаотично рухались по коридору прогулянкових двориків про те, що прогулянка завершена і всім ув`язненим (засудженим) необхідно повернутись до своїх камерних приміщень.

Далі ОСОБА_14 о 15:46 год. надав вказівку ОСОБА_39 здійснити обхід прогулянкових двориків та перевірити їх, а сам разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 зайшли до прогулянкового дворику №23 де виявили навпроти вхідних дверей трохи праворуч біля стіни ув`язненого з камерного приміщення №71 ОСОБА_22 , який перебував у фізично безпорадному стані, на що вказувало сидяче положення ОСОБА_22 , наявність тілесних ушкоджень, слідів засохлої крові на обличчі та у брудному одязі. На запитання працівників ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_22 відповів, що тілесні ушкодження отримав при падінні з брусів.

В подальшому, в проміжок часу з 15:46 год. по 15:51 год., під час виконання функціональних обов`язків у ОСОБА_14 , в межах своєї зони відповідальності, перебуваючи на п`ятому поверсі прогулянкових двориків корпусних відділень №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор» розуміючи, в силу займаної посади та професійного досвіду, що в прогулянковому дворі №23 відсутні брусі та тілесні ушкодження ОСОБА_22 отримав в результаті його побиття іншими ув`язненими, поверхнево оглянув ОСОБА_22 та усвідомлюючи наслідки відповідальності за свої недбалі дії, що призвели до побиття ОСОБА_22 , виник злочинний умисел на вчинення умисних дій, які він в силу своєї посади не має права виконувати та дозволяти, а саме помістити ув`язненого ОСОБА_22 до одиночної камери тримання посилаючись на те, що ОСОБА_22 начебто вчинив порушення та підлягає дисциплінарній відповідальності у вигляді поміщення до одиночної камери терміном на 24 години, з метою приховання вищезазначених власних правопорушень, а також правопорушень підлеглих співробітників, а саме: в.о. ЗЧПНСІ ОСОБА_4 , старшого по корпусу відділу режиму і охорони корпусного відділення №2 ОСОБА_16 який фактично ніс службу на корпусному відділення №1 та старшого по корпусному відділенню №1 ОСОБА_15 який фактично ніс службу на корпусному відділенні №2, що полягало у не здійсненні організації та забезпечення охорони нагляду ізоляції ув`язнених та засуджених, а також відсутності контролю за несенням служби особового складу чергової та денної зміни та з метою приховання таких порушень з боку підлеглого молодшого інспектора денної зміни відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_18 .

На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_14 розуміючи не спроможність одноособово вчинити такі протиправні дії, прийняв рішення залучити до вчинення кримінального правопорушення з розподілом злочинних ролей між собою своїх підлеглих з числа чергової зміни, а саме: в.о. ЗЧПНСІ ОСОБА_4 , старших по корпусних відділеннях ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

В подальшому ОСОБА_14 , з метою реалізації свого злочинного умислу у не встановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше часу побиття ОСОБА_22 та не пізніше 15:51 год. повідомив про свій злочинний умисел вчинити перевищення службових повноважень виконуючому обов`язки заступника чергового помічника начальника установи СІЗО ОСОБА_4 , який розуміючи, в частині своїх дій, власну недбалість, що призвела до побиття ОСОБА_22 , підтримав злочинний намір ОСОБА_14 .

Водночас, для реалізації злочинного умислу, щодо незаконного поміщення ув`язненого ОСОБА_22 , який перебував у важкому фізичному стані з наявними тілесними ушкодженням до одиночної камери відповідно до пунктів 4, 5 глави 7 розділу VII Правил де зазначено, що ув`язнені або засуджені переводяться до окремої камери відповідно до постанови про тимчасову ізоляцію до 24 годин ув`язненого (засудженого) до прибуття начальника СІЗО, ОСОБА_14 необхідно винести відповідно постанову про поміщення ОСОБА_22 до одиночної камери на 24 години та для надання вигляду законності походження такої постанови йому необхідне документальне підтвердження у вигляді рапортів про виявлене порушення вимог режиму з боку ув`язненого ОСОБА_22 , написаних старшими по корпусним відділенням ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

У зв`язку з цим, ОСОБА_14 залучив до реалізації злочинного умислу у не встановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше часу побиття ОСОБА_22 та не пізніше 15:51 год., старших по корпусних відділеннях ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , котрі розуміючи, в частині своїх дій, власну недбалість, що призвела до побиття ОСОБА_22 , погодились на пропозицію ОСОБА_14 .

Реалізуючи спільний кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_14 о 15:51 год. перебуваючи на коридорі прогулянкових двориків корпусних відділень №1,2 в присутності ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , ігноруючи важкий фізичний стан здоров`я ОСОБА_22 , що супроводжувався постійним болем та стогнаннями, повідомив ув`язненому ОСОБА_22 , що його буде поміщено на деякий час до карцеру. На вказану протиправну вказівку ОСОБА_14 , ОСОБА_22 звернув увагу на свій важкий фізичний стан здоров`я, вказавши, що може не вижити.

В цей час ОСОБА_14 розуміючи позицію ув`язненого ОСОБА_22 та його важкий фізичний стан, а також той факт, що приховати спільні протиправні недбалі дії, що призвели до побиття ОСОБА_22 стає складніше, з метою продовження реалізувати спільний злочинний умисел, прийняв рішення залучити як пособників до протиправних дій медичних працівників установи, а саме фельдшера Філії ОСОБА_19 та сестру медичну Філії ОСОБА_20 .

В подальшому ОСОБА_14 діючи спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , реалізуючи спільний злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше часу побиття ОСОБА_22 та не пізніше 15:54 год. надав вказівку ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 провести ОСОБА_22 до одиночної камери корпусного відділення №6 ДУ «Київський слідчий ізолятор». На виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в супроводі ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_21 та ОСОБА_36 взяли під руки ув`язненого ОСОБА_22 та повели на вихід з корпусних відділень №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор». На шляху до виходу з корпусних відділень №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор» ув`язнений ОСОБА_22 в присутності ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 та ОСОБА_36 постійно стогнав від болю та скаржився на свій стан здоров`я, вказуючи, що в нього зламане ребро та йому терміново потрібен лікар, проте ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , будучи поєднані між собою єдиним злочинним умислом, проігнорували скарги ОСОБА_22 та цілеспрямовано провели ув`язненого на вихід з корпусних відділення №1,2 з метою подальшого поміщення до корпусного відділення №6.

О 16:03 год. ОСОБА_14 перебуваючи біля виходу з корпусного відділення №1,2, продовжуючи спільні злочинні дії, надав вказівку ОСОБА_16 повернутись до прогулянкових двориків та повідомити молодших інспекторів

з прогулянки, що прогулянка закінчена та більше проводитись в той день не буде. Далі ОСОБА_14 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел сказав ОСОБА_4 піти до медичної частини та залучити до спільних протиправних дій медичних працівників з числа фельдшера ОСОБА_19 та сестри медичної ОСОБА_20 .

На виконання спільного злочинного умислу та незаконної вказівки ОСОБА_14 щодо залучення медичних працівників до їх протиправної діяльності, ОСОБА_4 о 16:05 год. прибув до медичної частини ДУ «Київський слідчий ізолятор» та повідомив фельдшеру ОСОБА_19 та сестрі медичній ОСОБА_20 про їх спільний протиправний умисний намір вчинити перевищення службових повноважень у вигляді незаконного поміщення до одиночної камери ув`язненого ОСОБА_22 , прохаючи посприяти

ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вчинити або не вчинити певні дії медичного характеру які дозволили б утримувати ОСОБА_22 в умовах одиночної камери, приховуючи реальні обставини отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_22 . На вказане прохання ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , на ґрунті приязних відносин з в.о. ЧПНСІ ОСОБА_14 та в.о. ЗЧПНСІ ОСОБА_4 , та з метою побудови в подальшому кращих довірливих стосунків між собою, погодились на злочинну пропозицію ОСОБА_4 та ОСОБА_14 щодо власного сприяння у вчиненні умисного перевищення своїх службових повноважень з боку ОСОБА_14 , ОСОБА_40 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

В проміжок часу з 16:03 год. до 16:07 год., ОСОБА_14 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, за участі ОСОБА_15 провели ОСОБА_22 по відкритій території ДУ «Київський слідчий ізолятор» з корпусних відділень №1,2 до корпусного відділення №6 та не раніше 16:08 год. помістили ОСОБА_22 до одиночної камери, що розташована на першому поверсі корпусного відділення №6.

Далі на виконання спільного злочинного умислу організованого ОСОБА_14 за участі виконавців ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 при пособництві ОСОБА_19 та ОСОБА_20 о 16:11 год. до одиночної камери корпусного відділення №6 куди був поміщений ОСОБА_22 зайшли ОСОБА_4 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

Виконуючи спільний злочинний умисел в порушення вимог посадових інструкцій фельдшера та сестри медичної Філії, фельдшер ОСОБА_19 спільно з сестрою медичною ОСОБА_20 , будучи пособниками перевищення службових повноважень з боку ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , перебуваючи разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_4 та ОСОБА_41 у одиночній камері (карцері) корпусного відділення №6 ДУ «Київський слідчий ізолятор», куди був поміщений ОСОБА_22 , в період часу з 16:11 год. по 16:29 год. умисно не надали ув`язненому ОСОБА_22 медичну допомогу, не вжили заходів щодо виклику карети швидкої медичної допомоги та не помістили ОСОБА_22 до медичної частини під постійний нагляд, а навпаки, будучи фахівцями в галузі медицини, усвідомлюючи важкість фізичного стану здоров`я ОСОБА_22 та передбачаючи наслідки у вигляді погіршення його стану здоров`я, умисно спростували наявні у ОСОБА_22 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній повіці лівого ока, ближче до зовнішнього його кута, синця на грудній клітині зліва від рівня 4-го ребра до 11-го ребра між середньо-пахвовою та задньо-пахвовою лініями, синця у лівому підребер`ї на рівні задньої пахвової лінії, синців на тильній поверхні лівої кісті на фоні основного суглобу 3-го пальця та на тильній поверхні основної фаланги 4-го пальця, перелому 4-11 ребр по передньо-пахвовій лінії зліва, 4-7 по передньо-пахвовій справа та перелому 7-го ребра по лопатковій лінії зліва із розривами пристінкової плеври зліва, крововиливу у м`які тканини голови у правій скронево-потиличній ділянці, крововиливу під оболонки, у речовину та шлуночки мозку та оцінили стан здоров`я ОСОБА_22 задовільним та таким, що дозволяє останньому утримуватись в умовах одиночної камери.

В подальшому о 16:24 год. приміщення одиночної камери корпусного відділення №6 ДУ «Київський слідчий ізолятор» покинули ОСОБА_14 , ОСОБА_4 та ОСОБА_37 та о 16:29 год. приміщення одиночної камери корпусного відділення №6 ДУ «Київський слідчий ізолятор» покинули ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_15 , залишивши у вказаній одиночній камері ув`язненого ОСОБА_22 з явними ознаками важкого стану здоров`я.

Далі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше 16:11 год., на території ДУ «Київський слідчий ізолятор», з метою легалізації своїх протиправних дій та на виконання спільного злочинного умислу, сестра медична ОСОБА_20 , за вказівкою фельдшера ОСОБА_19 та на прохання в.о. ЧПНСІ ОСОБА_14 , у порушення пункту 5 глави 7 розділу VIIІ Правил не маючи на те жодних повноважень, винесла та підписала письмовий висновок лікаря (фельдшера), датований 22.12.2024, з недостовірними відомостями щодо можливості тримання ув`язненого ОСОБА_22 в карцері, який передала в.о. ЧПНСІ ОСОБА_14 для можливості останнього винести противоправну постанову про тимчасову ізоляцію до 24 годин ув`язненого ОСОБА_22 до окремої камери до прибуття начальника СІЗО, тим самим легалізувати свої нібито «правомірні» дії.

Також, у не встановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше 15:51 год., на території ДУ «Київський слідчий ізолятор», з метою реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_14 , перевищуючи свої службові повноваження, надав вказівку старшим по корпусним відділенням ОСОБА_15 та ОСОБА_16 написати рапорти про виявлене порушення вимог режиму з боку ув`язненого ОСОБА_22 та передати їх ОСОБА_14 для обґрунтованості винесення постанови про тимчасову ізоляцію до 24 годин ув`язненого ОСОБА_22 до окремої камери до прибуття начальник СІЗО.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, старші по корпусним відділенням ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , розуміючи, що ОСОБА_22 під час руху з прогулянкового двору №23 до корпусного відділення №6 вимоги режиму не порушував та усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно вчинили дії які не мали б виконувати з метою приховати факти можливого дисциплінарного або кримінального правопорушення з власного боку, що полягало у не здійсненні організації та забезпечення охорони нагляду ізоляції ув`язнених та засуджених, а також відсутності контролю за несенням служби молодшими інспекторами чергової та денної зміни, винесли у не встановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше 16:30 год., завідомо недостовірні два рапорти, датовані 22.12.2024, про порушення ув`язненим ОСОБА_22 вимог режиму під час повернення з прогулянки та передали їх ОСОБА_14 .

В подальшому у не встановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше 16:25 год. 22.12.2024, ОСОБА_14 на виконання спільного злочинного умислу щодо поміщення ув`язненого ОСОБА_22 до одиночної камери тримання, в порушення пунктів 4, 5 глави 7 розділу VII Правил з посилання на недостовірні рапорти, написані старшими по корпусним відділенням ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а також посилаючись на недостовірний медичний висновок, який винесла та підписала сестра медична ОСОБА_20 за вказівкою фельдшера ОСОБА_19 , виніс та підписав завідомо недостовірну постанову про поміщення ОСОБА_22 до одиночної камери на 24 години, тим самим надав ознаки правомірності власним діям щодо законності поміщення ОСОБА_22 до одиночної камери, тим самим залишив ОСОБА_22 в умовах одиночної камери в безпорадному стані та без медичної допомоги.

Далі, в.о. ЧПНСІ ОСОБА_14 продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спотворюючи реальні обставини отримання тілесних ушкоджень ув`язненим ОСОБА_22 та з метою укриття слідів кримінального правопорушення щодо побиття ОСОБА_22 , прикриваючись дотриманням вимог Правил, щодо повідомлення уповноважених правоохоронних органів про виявлені тілесні ушкодження у ув`язненого, о 17:29 год здійснив телефонний дзвінок на спецлінію 102 Головного управління Національної поліції у м. Києві та повідомив спотворену інформацію щодо наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_22 , вказавши про самостійне отримання ОСОБА_22 тілесних ушкоджень у вигляді забійних синців в ділянці тулубу ліворуч та обох вушних раковин, та наголосив при цьому, що швидка медична допомога не потрібна.

В подальшому, під час перебування ОСОБА_22 в одиночній камері (карцері) його стан здоров`я продовжував погіршуватись, про що свідчило те, що він перебував на підлозі під ліжком у лежачому положенні та був знерухомлений.

Так, приблизно о 18:30 год. 22.12.2024, через кватирку дверей до одиночної камери (карцеру) заглянула старша по корпусу відділу режиму і охорони корпусного відділення №6 ОСОБА_42 , яка виявила важкий фізичний стан здоров`я ОСОБА_22 та негайно зателефонувала до чергової частини ДУ «Київський слідчий ізолятор» та повідомила в.о. ЧПНСІ ОСОБА_14 про те, що в неї є думка, що ОСОБА_22 не дихає, на що ОСОБА_14 повідомив, що направить до карцеру ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 для перевірки.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел о 18:32 год. до одиночної камери корпусного відділення №6, де утримувався ОСОБА_22 прибули ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . В цей час, з метою укриття слідів кримінального правопорушення щодо побиття ОСОБА_22 , ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_22 , який перебував в лежачому та знерухомленому стані, злегка потручав його рукою та, усвідомлюючи важкий стан здоров`я ОСОБА_22 , легковажно відносячись до наслідків, що призведуть до смерті ОСОБА_22 , повідомив ОСОБА_43 , що ОСОБА_22 спить, після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 о 18:34 год. покинули приміщення корпусного відділення №6.

О 19:44 год. до одиночної камери (карцеру) корпусного відділення №6, де утримувався ОСОБА_22 , на повідомлення ОСОБА_14 про тілесні ушкодження ОСОБА_22 , прибули працівники Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, котрі провели розмову з ОСОБА_22 під час якої ОСОБА_22 , усвідомлюючи, що разом з працівниками поліції присутні працівники ДУ «Київський слідчий ізолятор», які вчинили щодо ОСОБА_22 неправомірні дії та з метою уникнути вчинення подальших неправомірних дій з боку працівників ДУ «Київський слідчий ізолятор», шляхом кивання головою підтвердив працівникам поліції, що тілесні ушкодження отримав самостійно під час падіння з брусів в прогулянковому дворі, про що розписався в поясненні, яке працівник Шевченківського УП ГУНП у м. Києві написав зі слів оперуповноваженого СІЗО ОСОБА_21 .

В подальшому, 23.12.2024 приблизно о 01:45 год. проте не пізніше 01:50 год старша по корпусу відділу режиму і охорони корпусного відділення №6 ОСОБА_43 почула як у двері одиночної камери (карцеру) стукає ОСОБА_22 . ОСОБА_43 підійшла до дверей одиночної камери (карцеру), де утримувався ОСОБА_22 , та через кватирку дверей побачила ОСОБА_22 який стояв та важко стогнав, на що ОСОБА_43 швидко відреагувала та зателефонувала до чергової частини з проханням терміново направити до ОСОБА_22 фельдшера. О 01:50 год. 23.12.2024 до одиночної камери (карцеру) корпусного відділення №6, де утримувався ОСОБА_22 , прибула сестра медична ОСОБА_20 , яка виконуючи спільний злочинний умисел в порушення вимог посадових інструкцій сестри медичної Філії, будучи пособником перевищення службових повноважень з боку ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , перебуваючи у одиночній камері (карцері) корпусного відділення №6 ДУ «Київський слідчий ізолятор», де перебував ОСОБА_22 в період часу з 01:50 год. по 01:59 год. умисно не надала ув`язненому ОСОБА_22 належну медичну допомогу, не вжила заходів щодо виклику карети швидкої медичної допомоги та не помістила ОСОБА_22 до медичної частини під постійний нагляд, а навпаки, будучи фахівцем в галузі медицини, усвідомлюючи важкість стану здоров`я ОСОБА_22 та передбачаючи наслідки у вигляді погіршення його стану здоров`я, умисно приховала важкий стан здоров`я ОСОБА_22 вказавши на те, що ОСОБА_22 буде надана належна медична допомога вранці 23.12.2024.

Встановлено, що своєчасна та надана в повному обсязі медична допомога могла б позитивно вплинути на несприятливий перебіг захворювання та перешкодити настанню смерті ОСОБА_22 .

Разом з тим встановлено, що ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , шляхом ретельного динамічного спостереження могли визначити ознаки погіршення стану ОСОБА_22 , зокрема - зниження рівня свідомості, порушення неврологічного статусу, ознаки суттєвих больових відчуттів, порушення функції зовнішнього дихання, підвищену рухову активність чи навпаки гіподинамію, проте реалізуючи спільний злочинний умисел у вигляді перевищення службових повноважень, з метою укриття власної службової недбалості, що призвела до побиття ОСОБА_22 , умисно вчинили протиправні дії у вигляді перевищення службових повноважень, що спричинили тяжкі наслідки, а саме призвели до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ув`язненого ОСОБА_22 від поєднаної травми голови та грудної клітини з пошкодженням головного мозку та ребер, хоча своєчасна та надана в повному обсязі медична допомога могла би позитивно вплинути на несприятливий перебіг захворювання та перешкодити настанню смерті ОСОБА_22 .

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, а саме у виконанні вчинення перевищення службових повноважень вчиненого групою осіб за попередньою змовою, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що спричинило тяжкі наслідки.

Крім того, встановлено, що відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ІІІ Інструкції із забезпечення режиму, охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України ЧПНСІ перебуває в безпосередньому підпорядкуванні начальника СІЗО та його першого заступника (заступника начальника СІЗО з режиму і охорони). У разі відсутності начальника СІЗО та його заступників ЧПНСІ відповідає за функціонування СІЗО, дотримання законодавства, прав і законних інтересів ув`язнених (засуджених). Він зобов`язаний: із залученням персоналу групи по роботі з особовим складом СІЗО проводити заняття зі службової підготовки з персоналом чергової зміни, відповідати за їх якість; підтримувати службову дисципліну персоналу зміни, вносити начальнику СІЗО та його заступникам пропозиції про його заохочення або накладення дисциплінарних стягнень; складати письмові характеристики на персонал зміни для їх атестації; вести і зберігати журнал обліку роботи персоналу чергової зміни; забезпечувати постійну взаємодію з денною зміною при виконанні службових завдань.

Пунктом 1 глави 3 розділу ІІІ Інструкції серед іншого передбачено, що ЗЧПНСІ безпосередньо підпорядковується ЧПНСІ. У разі відсутності ЧПНСІ виконує його обов`язки.

Відповідно до пункту 2.3 глави 2 посадової інструкції ЗЧПНСІ ДУ «Київський слідчий ізолятор», на останнього серед іншого покладено наступні завдання та обов`язки: забезпечує і організовує охорону, нагляд та ізоляцію ув`язнених і забезпечує виконання ними встановленого порядку тримання; систематично перевіряє несення служби старшими по корпусному відділенню і молодшими інспекторами внутрішніх і зовнішніх постів вдень не менше двох, а в ночі не менше трьох разів; здійснює прийом і відправлення ув`язнених, організовує їх розміщення по камерах збірного відділення і особистий обшук; забезпечує виклик медичних працівників для надання невідкладної допомоги хворим і транспортування хворих у лікувальні установи згідно з медичними показаннями.

22.12.2024 о 09:00 год. інспектор відділу режиму і охорони ОСОБА_4 заступив на добове чергування згідно Наказу №357 від 20.12.2024 «Про забезпечення охорони та нагляду за ув`язненими (засудженими) на добу», виконуючим обов`язки заступника чергового помічника начальника слідчого ізолятора будучи помічником в.о. ЧПНСІ ОСОБА_14 очоливши чергову та оперативну зміну.

Так, під час реалізації спільного кримінально-протиправного умислу перевищуючи службові повноваження у вигляді незаконного поміщення ув`язненого ОСОБА_22 до одиночної камери (карцеру), з метою укриття власної службової недбалості, що призвела до побиття ОСОБА_22 , в.о. ЧПНСІ ОСОБА_14 за участі в.о. ЗЧПНСІ ОСОБА_4 , старших по корпусу ОСОБА_15 та ОСОБА_16 о16:08 год. помістили ОСОБА_22 до одиночної камери, що розташована на першому поверсі корпусного відділення №6 та в подальшому, за пособництва фельдшера ОСОБА_19 та сестри медичної ОСОБА_20 , у в період часу з 16:11 год. по 16:29 год. ними умисно не була надана ув`язненому ОСОБА_22 медична допомога, та не було вжито заходів щодо виклику карети швидкої медичної допомоги, та не прийнято рішення про поміщення ОСОБА_22 до медичної частини під постійний нагляд, а навпаки, будучи фахівцями в галузі медицини, усвідомлюючи важкість фізичного стану здоров`я ОСОБА_22 та передбачаючи наслідки у вигляді погіршення його стану здоров`я, умисно спростували наявні у ОСОБА_22 тяжкі тілесні ушкодження та оцінили стан здоров`я ОСОБА_22 задовільним та таким, що дозволяє останньому утримуватись в умовах одиночної камери.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідування час, проте не пізніше 16:29 год. з метою реалізації спільного злочинного умислу щодо перевищення службових повноважень у в.о. ЗЧПНСІ ОСОБА_4 виник злочинний умисел на залишення без допомоги ОСОБА_22 , який перебував в небезпечному для життя стані та ОСОБА_4 , будучи зобов`язаним піклуватись про ОСОБА_22 і маючи змогу надати йому допомогу, умисно не піклувався про ОСОБА_22 та не надав допомогу.

Під час перебування ОСОБА_22 в одиночній камері (карцері) його стан здоров`я продовжував погіршуватись, про що свідчило те, що він перебував на підлозі під ліжком у лежачому положенні та був знерухомлений.

Так, приблизно о 18:30 год. 22.12.2024, через кватирку дверей до одиночної камери (карцеру) заглянула старша по корпусу відділу режиму і охорони корпусного відділення №6 ОСОБА_42 , яка виявила важкий фізичний стан здоров`я ОСОБА_22 та негайно зателефонувала до чергової частини ДУ «Київський слідчий ізолятор» та повідомила в.о. ЧПНСІ ОСОБА_14 про те, що в неї є думка, що ОСОБА_22 не дихає, на що ОСОБА_14 повідомив, що направить до карцеру ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 для перевірки.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, щодо залишення ОСОБА_22 в небезпеці, в.о. ЗЧПНСІ ОСОБА_4 , спотворюючи реальні обставини отримання тілесних ушкоджень ув`язненим ОСОБА_22 та з метою укриття слідів кримінального правопорушення щодо побиття ОСОБА_22 , о 18:32 год. до одиночної камери корпусного відділення №6, де утримувався ОСОБА_22 прибули ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

В цей час, з метою укриття слідів кримінального правопорушення щодо побиття ОСОБА_22 , ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_22 , який перебував в лежачому та знерухомленому стані, злегка потручав його рукою та, усвідомлюючи важкий стан здоров`я ОСОБА_22 , легковажно відносячись до наслідків, що призведуть до смерті ОСОБА_22 , повідомив ОСОБА_43 , що ОСОБА_22 спить, після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 о 18:34 год. покинули приміщення корпусного відділення №6.

О 19:44 год. до одиночної камери (карцеру) корпусного відділення №6, де утримувався ОСОБА_22 , на повідомлення ОСОБА_14 про тілесні ушкодження ОСОБА_22 , прибули працівники Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, котрі провели розмову з ОСОБА_22 під час якої ОСОБА_22 , усвідомлюючи, що разом з працівниками поліції присутні працівники ДУ «Київський слідчий ізолятор», які вчинили щодо ОСОБА_22 неправомірні дії та з метою уникнути вчинення подальших неправомірних дій з боку працівників ДУ «Київський слідчий ізолятор», шляхом кивання головою підтвердив працівникам поліції, що тілесні ушкодження отримав самостійно під час падіння з брусів в прогулянковому дворі, про що розписався в поясненні, яке працівник Шевченківського УП ГУНП у м. Києві написав зі слів оперуповноваженого СІЗО ОСОБА_21 .

В подальшому, 23.12.2024 приблизно о 01:45 год. проте не пізніше 01:50 год. старша по корпусу відділу режиму і охорони корпусного відділення №6 ОСОБА_43 почула як у двері одиночної камери (карцеру) стукає ОСОБА_22 .

ОСОБА_43 підійшла до дверей одиночної камери (карцеру), де утримувався ОСОБА_22 , та через кватирку дверей побачила ОСОБА_22 який стояв та важко стогнав, на що ОСОБА_43 швидко відреагувала та зателефонувала до чергової частини з проханням терміново направити до ОСОБА_22 фельдшера. О 01:50 год. 23.12.2024 до одиночної камери (карцеру) корпусного відділення №6, де утримувався ОСОБА_22 , прибула сестра медична ОСОБА_20 , яка виконуючи спільний злочинний умисел в порушення вимог посадових інструкцій сестри медичної Філії, будучи пособником перевищення службових повноважень з боку ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , перебуваючи у одиночній камері (карцері) корпусного відділення №6 ДУ «Київський слідчий ізолятор», де перебував ОСОБА_22 в період часу з 01:50 год. по 01:59 год. умисно не надала ув`язненому ОСОБА_22 належну медичну допомогу, не вжила заходів щодо виклику карети швидкої медичної допомоги та не помістила ОСОБА_22 до медичної частини під постійний нагляд, а навпаки, будучи фахівцем в галузі медицини, усвідомлюючи важкість стану здоров`я ОСОБА_22 та передбачаючи наслідки у вигляді погіршення його стану здоров`я, умисно приховала важкий стан здоров`я ОСОБА_22 вказавши на те, що ОСОБА_22 буде надана належна медична допомога вранці 23.12.2024.

Крім того, записів в книзі обліку відвідувань карцерів адміністрацією СІЗО, в.о. ЗЧПНСІ мав відвідати приміщення одиночної камери (карцеру) де утримувався ОСОБА_22 щонайменше 22.12.2024 о 22:00 год. та 23.12.2024 о 06:00 год. проте ОСОБА_4 усвідомлюючи важкий стан здоров`я ОСОБА_22 , легковажно відносячись до наслідків, що призведуть до смерті ОСОБА_22 умисно не відвідав приміщення одиночної камери (карцеру) де утримувався ОСОБА_22 , чим саме залишив останнього в небезпеці будучи наділений повноваженнями піклуватись за останнім.

Тим самим ОСОБА_4 з 18:34 год. 22.12.2024 до 09:00 год. 23.12.2024 ОСОБА_4 , будучи зобов`язаним піклуватись про ОСОБА_22 жодного разу не відвідав ОСОБА_22 в умовах одиночної камери (карцеру) чим саме залишив ОСОБА_22 в небезпеці без належної медичної допомоги.

Окрім цього, встановлено, що своєчасна та надана в повному обсязі медична допомога могла б позитивно вплинути на несприятливий перебіг захворювання та перешкодити настанню смерті ОСОБА_22 .

Також встановлено, що ОСОБА_4 шляхом ретельного динамічного спостереження міг визначити ознаки погіршення стану ОСОБА_22 , зокрема - зниження рівня свідомості, порушення неврологічного статусу, ознаки суттєвих больових відчуттів, порушення функції зовнішнього дихання, підвищену рухову активність чи навпаки гіподинамію, проте реалізуючи злочинний умисел ігноруючи обов`язок піклуватись за ОСОБА_22 залишив його в небезпеці, в результаті чого спричиненні тяжкі тілесні ушкодження призвели до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ув`язненого ОСОБА_22 від поєднаної травми голови та грудної клітини з пошкодженням головного мозку та ребер, хоча своєчасна та надана в повному обсязі медична допомога могла би позитивно вплинути на несприятливий перебіг захворювання та перешкодити настанню смерті ОСОБА_22 .

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, а саме в завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані особою яка зобов`язана була піклуватись про цю особу і мала змогу надати їй допомогу, що привело до смерті особи.

З огляду на викладене, ОСОБА_4 своїми умисними діями за сукупністю злочинів вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 367 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

23.04.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 367 КК України.

За вказаними вище фактами кримінальної протиправної діяльності 23.04.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю: с. Кодемка Донецької обл., українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 367 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 367 КК України, обґрунтовується наступними зібраними доказами, а саме:

- Протоколами оглядів від 28.12.2024, 29.12.2024, 20.01.2025;

- Протоколами оглядів місця події від 28.12.2024, 29.12.2024;

- Протоколами обшуків від 30.12.2024 та 21.02.2025;

- Протоколом тимчасового доступу до документів від 03.03.2025;

- Протоколами допитів свідка ОСОБА_18 ;

- Протоколами допитів свідка ОСОБА_14 ;

- Протоколами допитів свідка ОСОБА_19 ;

- Протоколами допитів свідків ОСОБА_20 ;

- Протоколом огляду речей (відеозаписів, фотознімків та файлів) 16.01.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_35 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_44 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_45 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_46 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_36 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_47 ;

- Протоколами допитів свідка ОСОБА_4 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_48 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_49 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_21 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_50 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_51 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_43 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_52 ;

- Протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_52 ;

- Протоколами пред`явлень для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_52 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_53 ;

- Протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_53 ;

- Протоколами пред`явлень для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_53 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_54 ;

- Висновком молекулярно-генетичної експертизи від 19.02.2025;

- Висновком судово-медичної експертизи від 21.02.2025;

- Висновком судово-медичної експертизи від 25.03.2025;

- Висновком комісійної судово-медичної експертизи від 21.02.2025;

- Висновком почеркознавчої експертизи від 12.03.2025;

- Висновком почеркознавчої експертизи від 18.03.2025;

- Висновками почеркознавчих експертиз від 19.03.2025;

- Висновками судових психологічних експертиз від 11.04.2025;

- Висновком судової психологічної експертизи від 14.04.2025;

- Протоколом огляду речей (відеозаписів, фотознімків та файлів) від 01.02.2025.

Виходячи з наявних в матеріалах даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 367 КК України.

При цьому, докази на вказаній стадії кримінального процесу на їх допустимість відповідно до ст. 89 КПК України слідчим суддею не оцінюються.

Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміновані громадянину України ОСОБА_4 кримінальні правопорушення віднесено до категорії тяжких, оскільки санкція ч. 3 ст. 135 та ч. 3 ст. 367 КК України передбачає основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років, а ч. 3 ст. 365 КК України передбачає основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучені до клопотання.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_4 . Крім того, вищенаведені обставини підтверджуються поясненням прокурора наданим під час розгляду цього провадження, а також доказами, зокрема протоколами допиту свідків та низкою інших документів, долучених стороною обвинувачення до клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, особу підозрюваного, його вік, сімейний та майновий стан, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя, з урахуванням матеріалів клопотання та пояснень сторін у судовому засіданні, вбачає наявними ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України з таких підстав.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що ОСОБА_4 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні тяжких злочинів, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки відповідальність за вчинення інкримінованих злочинів передбачена у вигляді позбавлення волі. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також, враховуючи сталість організованої групи і зв`язки її членів в кримінальному середовищі, підозрюваний перебуваючи на волі зможе вжити заходів конспірації з метою уникнення від кримінальної відповідальності

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні), полягає в тому, що, з урахуванням відомих підозрюваному обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, підозрюваний може вдатися до вчинення погроз фізичною розправою, умовлянь, підкупу, шантажу, інших дій насильницького характеру з метою впливу на інших підозрюваних, а також на свідків, які як допитані так і не допитані у кримінальному провадженні, та зміни останніми показів в частині фактичних обставин. Вплив на підозрюваних та свідків може сприяти уникненню притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

Окрім цього у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

Разом з цим, слід врахувати що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто, ризик впливу на свідків існує на початковому етапі кримінального провадження, як при зібранні доказів, так і до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також, слідчий суддя вважає ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обгрунтованим. Даний ризик підтверджується самим характером вчинення кримінального правопорушення та особистістю підозрюваного, та ґрунтується на тому, що ОСОБА_4 в силу займаної посади та здійснюючи службу в ДУ «Київський слідчий ізолятор» може примушувати свідків із числа ув`язнених до відмови від давання показань або спотворити раніше надані покази, чим саме вчинити кримінальне правопорушення передбачене ст. 386 КК України.

В цей же час, в розслідуваному кримінальному провадженні, встановлено факт вчинення насильства з боку ув`язнених, що призвело до смерті іншого ув`язненого, яке відбувалось через умисне перевищення службових повноважень ОСОБА_4 , що свідчить про усвідомлене та цинічне прийняття наслідків своїх дій та недбале ставлення до їх настання.

Зазначені вище обставини також свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказаний ризик обґрунтовується тим, що на даний час у кримінальному провадженні існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, може продовжити узгоджувати свої дії з іншими учасниками злочинів, з метою недопущення викриття себе, а також з метою перешкоджання органу досудового розслідування у встановленні обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Крім того, підозрюваний, перебуваючи не під вартою, усвідомлюючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває в активній стадії та на даний час проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення повного кола осіб, причетних до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зможе сприяти переховуванню таких осіб від органу досудового розслідування, інформувати та попереджати таких осіб про їх кримінальне переслідування та хід досудового розслідування.

З огляду на встановлення наявності обґрунтованої підозри, доведеність існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особу підозрюваного та конкретні обставини правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що будь-який більш м`який запобіжний захід, зокрема і домашній арешт, не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , а тому наявні підстави для задоволення клопотання слідчого та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави, а також покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадах, якщо слідчий суддя, суд, встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого, або тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Враховуючи те, що застава у зазначених межах 300 мінімальних заробітних плат, не здатна забезпечити виконання підозрюваним, передбачених законом обов`язків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, враховуючи конкретні обставини та тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , даних про його особу, майнового стану підозрюваного, вважаю із врахуванням принципів розумності і співмірності необхідним вийти за максимальну межу розміру застави, що передбачена п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, та визначити заставу у розмірі 1 059 800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти, оскільки на підставі досліджених матеріалів, а внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 182 КПК України, Такий розмір застави відповідатиме практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Окрім цього, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з підозрюваними, свідками щодо обставин кримінального провадження; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати в межах кримінального провадження № 0001006 від 28.12.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 21.06.2025 року.

Строк тримання під вартою підозрюваного обчислювати з моменту його затримання, тобто з 23.04.2025 року.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 350 (триста п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 059 800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

р/р UA1012089

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

МФО 820172;

Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з підозрюваними, свідками щодо обставин кримінального провадження; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 21.06.2025 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, передбачені ч. 8-11 ст. 182 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1