печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ст. 340; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2025 у провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ст. 340; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001048 від 10.10.2014 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ст. 340; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 121 КК України.

31.01.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої 18.02.2019 підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в ред. Закону № 2341-III від 05.04.2001); ч. 4 ст. 28 (ст. 28 із змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI від 15.04.2008), ст. 340; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 (ст. 28 із змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI від 15.04.2008), ч. 2 ст. 365 (в ред. Закону від 07.04.2011); ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 (ст. 28 із змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI від 15.04.2008), ч. 2 ст. 121 (в ред. Закону від 05.11.2009) КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після вступу 25.02.2010 на пост Президента України, ОСОБА_9 , вирішив не виконувати покладені на нього на цій посаді конституційні обов`язки дбати про благо Вітчизни і добробут Українського народу, відстоювати права і свободи громадян, додержуватися Конституції України і законів України та виконувати свої обов`язки в інтересах усіх співвітчизників, а використовувати владні повноваження Президента України насамперед у власних інтересах, які полягали у незаконному заволодінні всією повнотою державної влади та її використання для свого особистого, членів своєї сім`ї та найближчого оточення незаконного збагачення за рахунок ресурсів України і народу України.

З цією метою ОСОБА_9 спільно з особами з свого найближчого оточення - ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими на даний час слідством особами створили злочинну організацію, керівником якої безумовно та безальтернативно визначено її злочинного лідера ОСОБА_9 , на якого покладено загальне керівництво злочинною організацією та виконання усього комплексу організаційно-розпорядчих функцій стосовно злочинної організації в цілому.

До участі у злочинної організації та вчинення у її складі тяжких і особливо тяжких злочинів було залучено ряд працівників правоохоронних органів, зокрема ОСОБА_7 , якого 13.12.2012 призначено на посаду Прем`єр-міністром України (перебував на посаді по 28.01.2014).

Злочинна організація ОСОБА_9 у період з 25.02.2010 по 20.02.2014 безперешкодно існувала на території України, що дозволило її керівникам спланувати та організувати вчинення низки тяжких та особливо тяжких злочинів щодо захоплення державної влади, заволодіння чужим майном, в особливо великому розмірі, отримання неправомірної вигоди, обставини вчинення яких розслідують в окремих кримінальних провадженнях.

Крім того, у період з 21.11.2013 по 20.02.2014 ОСОБА_7 спільно з керівником злочинної організації ОСОБА_9 та її членами - Генеральним прокурором України ОСОБА_11 , Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_10 , заступником Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_13 , начальником ГУ - командувачем внутрішніх військ МВС України ОСОБА_14 , начальником ГУМВС України в Київській області, а з 01.12.2013 т.в.о. начальника ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_15 , заступником начальника ГУ - начальником міліції громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_16 , командиром ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві, ОСОБА_17 , Головою Служби безпеки України ОСОБА_18 , першим заступником Голови Служби безпеки України, керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України ОСОБА_8 , Міністром оборони України ОСОБА_19 , начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України ОСОБА_20 , діючи умисно, спільно із Секретарем Ради національної безпеки і оборони України ОСОБА_21 , його заступником ОСОБА_22 , головою Київської міської державної адміністрації ОСОБА_23 та залученими підлеглими працівниками МВС України, Служби безпеки України, військовослужбовцями Збройних Сил України, перевищуючи владу та свої службові повноваження, кожен у своїй частині, виходячи із завдань, які перебували в повноваженнях очолюваних ними відомств, вчинили та організували вчинення низки злочинів, у тому числі тяжких та особливо тяжких, спрямованих на незаконне перешкоджання організації та проведенню громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, які відбувались у центральній частині міста Києва, в результаті чого учасникам зібрань заподіяно тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, у тому числі смерть двом та більше особам, а також завдано матеріальні збитки фізичним та юридичним особам на загальну суму 19 982 647, 83 грн.

У зв`язку із вчиненням зазначених дій ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у створенні злочинної організації з метою вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину та участь у ній, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001) КК України.

У період з 21.11.2013 по 20.02.2014 в місті Києві проходили масові збори, мітинги, вуличні походи і демонстрації громадян, які були викликані відмовою уряду України і Президента України ОСОБА_9 підписати Угоду про асоціацію між Україною та Європейським Союзом.

Президент України ОСОБА_9 , бажаючи припинити будь-які масові збори, мітинги, вуличні походи і демонстрації громадян, які ставили під загрозу його перебування при владі, усвідомлюючи злочинність своїх дій, використовуючи наявні повноваження Президента України і створену ним і його оточенням систему управління, будучи керівником створеної ним злочинної організації віддав явно злочинні вказівки членам очолюваної ним злочинної організації - Міністру внутрішніх справ України ОСОБА_24 , Голові Служби безпеки України ОСОБА_18 . Міністру оборони України ОСОБА_19 про застосування підлеглими їм працівниками без відповідних підстав і з порушенням вимог чинного законодавства спеціальних засобів, техніки і вогнепальної зброї для силової протидії акціям протесту в місті Києві.

У подальшому, в період з 21.11.2013 по 20.02.2014 ОСОБА_7 , діючи у складі злочинної організації спільно з її керівником - Президентом України ОСОБА_9 та її членами - Генеральним прокурором України ОСОБА_11 , Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_10 , заступником Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_13 , начальником ГУМВС України в Київській області, а з 01.12.2013 тимчасово виконувачем обов`язків начальника Головного управління МВС України в місті Києві ОСОБА_15 , заступником начальника Головного управління - начальником міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_16 , командиром ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві, ОСОБА_17 , начальником Головного управління - командувачем внутрішніх військ МВС України ОСОБА_14 , Головою Служби безпеки України ОСОБА_18 , першим заступником Голови Служби безпеки України, керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України ОСОБА_8 , Міністром оборони України ОСОБА_19 , начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України ОСОБА_20 , діючи умисно, спільно із Секретарем Ради національної безпеки і оборони України ОСОБА_21 , його заступником ОСОБА_22 , головою Київської міської державної адміністрації ОСОБА_23 та залученими підлеглими працівниками МВС України, Служби безпеки України, військовослужбовцями Збройних Сил України перевищуючи владу та свої службові повноваження, кожен у своїй частині, виходячи із завдань, які перебували в повноваженнях очолюваних ними відомств, вчинили та організували вчинення низки злочинів, у тому числі тяжких та особливо тяжких, спрямованих на незаконне перешкоджання організації та проведенню громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, які відбувались у центральній частині міста Києва, зокрема:

- незаконне постачання 21.01.2014 та 24.01.2014 з російської федерації спеціальних засобів посиленої дії: світло-шумових гранат «Факел-С», «Заря-2», «Пламя», 40 мм пострілів акустичної та світлозвукової дії, ручних гранат подразнюючої та світло-шумової дії «Дрофа», ручних аерозольних гранат «Дрейф-2», ручних дратівливих грант РГР, ручних дратівливих гранат підвищеної потужності та безпеки, ручних димових гранат, за відсутності запитів про надання сприяння, передбачених Угодою про співробітництво між МВС України та МВС російської федерації від 04.06.2009, та організацію їх подальшого застосування у період у період з 18.02.2014 по 20.02.2014 у центральній частині міста Києва стосовно мітингувальників. При цьому здійснення посадовими особами МВС України безпідставної сплати грошових коштів у сумі 1 млн. 177 тис. 203 грн. за митне оформлення поставлених російською федерацією цих спеціальних засобів, чим завдано матеріальні збитки в особливо великому розмірі Міністерству внутрішніх справ України;

- прийняття Кабінетом Міністрів України 22.01.2014 у незаконний спосіб та видання постанови № 12 «Про затвердження Порядку проведення додаткових заходів захисту безпеки громадян» та постанов № № 13 і 14 про внесення змін до Правил застосування спеціальних засобів посиленої дії та водометів при низькій температурі при охороні громадського порядку, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР № 49 від 27.02.1991, що надало правові підстави працівникам правоохоронних органів застосовувати вищезазначені спеціальні засоби відносно учасників мітингів, вуличних походів і демонстрацій у період січня-лютого 2014 року, які знаходились у центральній частині міста Києва, що призвело до тяжких наслідків, у тому числі отримання тілесних ушкоджень протестувальниками, а також прийняття Кабінетом Міністрів України постанови № 18 (Для службового користування) від 27.01.2014 «Про внесення змін до Порядку проведення додаткових заходів захисту безпеки громадян», якою до Порядку проведення додаткових заходів захисту безпеки громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.2014 № 12, яка надала можливість органам внутрішніх справ здійснити обмеження руху транспорту та громадян у центральній частині міста Києва (у межах Урядового кварталу, зокрема на вулицях Грушевського, Інститутській, Шовковичній та прилеглих до них вулицях, а також у провулку Музейному).

Так, 22.01.2014, Прем`єр-міністр України ОСОБА_7 , перевищуючи владу та свої службові повноваження, діючи з порушенням статей 18-20 Загальної декларації прав людини, статей 10, 11 Конвенції, статті 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статей 19, 28, 34, 39, 60, 64, 113, 116, 117 Конституції України, статей 1-4, 19, 20, 50, 51, 53 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», а також процедури, встановленої ч. ч. 1-3, 6 ст. 51 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» (у редакції Закону від 07.10.2010 № 2591-VI), Регламентом, доручив посадовим особам Секретаріату Кабінету Міністрів України забезпечити присутніх на засіданні членів Уряду матеріалами щодо розробки проєктів постанов Кабінету Міністрів України про внесення змін до пунктів 12 та 16 Правил застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 27.02.1991 № 49, а також проєкту постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення додаткових заходів безпеки громадян» та вніс їх на розгляд Уряду.

У подальшому Прем`єр-міністр України ОСОБА_7 , перебуваючи у службовому приміщенні Кабінету Міністрів України по вулиці Грушевського, 12/2 у місті Києві, продовжуючи спільні злочинні наміри, перевищуючи владу та свої службові повноваження, порушуючи вимоги статей 19, 28, 34, 39, 60, 64, 113, 116, 117 Конституції України, статей 1-4, 19, 20, 50, 51 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», статті 14 Закону України «Про міліцію», пункту 22 розділу ІІІ Правил застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 27.02.1991 № 49, пункту 5 параграфа 33 глави 2 розділу 4; параграфа 36 глави 2 розділу 4; параграфа 37 глави 3 розділу 4; пункту 1 параграфа 42 глави 3 розділу 4; пункту 1 параграфа 44 глави 4 розділу 4; параграфа 45 глави 4 розділу 4; параграфа 46 глави 4 розділу 4; пункту 1 параграфа 49 глави 4 розділу 4; пунктів 1-4 параграфа 52 глави 6; пункту 1, 2 параграфа 55 розділу 7 Регламенту Кабінету Міністрів України, усвідомлюючи, що постанови обмежують основоположні, конституційні права та свободи людини і громадянина, не підписуючи вказані постанови, надав вказівку співробітникам Секретаріату Кабінету Міністрів України негайно їх опублікувати.

Надалі співробітники Секретаріату Кабінету Міністрів України передали посвідчені копії паперових примірників вказаних постанов до редакції газети «Урядовий кур`єр» для публікації, які у свою чергу 23.01.2014 були опубліковані в № 13 цієї газети, у зв`язку з чим вони набрали чинності та стали підставою для подальшого застосування співробітниками правоохоронних органів заходів щодо перешкоджання у період з 23.01.2014 по 20.02.2014 у центральній частині міста Києва зібрань громадян та обмеження їх конституційних прав і свобод.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.2014 № 12 «Про затвердження Порядку проведення додаткових заходів захисту безпеки громадян» органам внутрішніх справ надано можливість за рішенням керівника тимчасово обмежувати рух транспорту, доступ громадян на окремі ділянки місцевості та об`єкти. Постановою № 13 «Про внесення змін до пункту 12 Правил застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку» доповнено можливістю використовувати стосовно громадян спеціальні засоби «Дрейф-2», «Заря-2», «Факел-С», «Пламя-М», ручну димову гранату. Постановою № 14 «Про внесення змін до пункту 16 Правил застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку» змінено порядок використання водометів, знявши будь-які температурні обмеження на їх застосування.

Постановами Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.04.2014 у справі №826/910/14, від 07.04.2014 у справі №826/2812/14 та від 14.05.2014 у справі №826/4300/14 постанови Уряду від 22.01.2014 №№ 12, 13, 14 визнані незаконними, нечинними та скасовані. Постанова Уряду від 27.01.2014 № 18 скасована постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 191.

При цьому, Генеральний прокурор України ОСОБА_11 , діючи в інтересах злочинної організації та її керівника ОСОБА_9 , зловживаючи владою та службовим становищем, умисно не вжив заходів до оскарження цих незаконних актів Кабінету Міністрів України;

- перевищення службових повноважень працівниками спецпідрозділу міліції «Беркут» ГУМВС України в Харківській, Львівській областях, в АР Крим та з інших регіонів України спільно з військовослужбовцями внутрішніх військ та зведеними загонами ППС МВС України у взаємодії з озброєними представниками злочинних угруповань та найнятими цивільними особами, так званими тітушками, 18.02.2014 в період з 10 до 16 години на вулицях Інститутській, Михайла Грушевського, Шовковичній, Садовій, Маріїнському парку, Кріпосному провулку, Хрещатику, Ольгинській, Липській, Банковій, Європейській площі, майдані Незалежності, Кловському узвозі в місті Києві під час зборів, мітингу, вуличного походу та демонстрації, в тому числі під час масового руху людей з майдану Незалежності до будівлі Верховної Ради (вул. Грушевського, 5) вказаними вулицями (пішохідній та проїзній частинах), з метою публічного висловлення підтримки (солідарності) голосуванню народними депутатами України в парламенті за повернення до Конституції 2004 року, що передбачала обмеження повноважень Президента України в частині призначення та припинення повноважень Прем`єр-міністра України, членів Кабінету Міністрів України, керівників інших центральних органів виконавчої влади, голів місцевих державних адміністрацій, призначення та звільнення Генерального прокурора України, утворення, реорганізацію та ліквідацію міністерств та інших органів виконавчої влади, скасування актів Кабінету Міністрів України та інших, шляхом застосування до мітингувальників фізичної сили, гумових кийків, сльозогінного газу і світлошумових гранат, а також прихованого (без офіційного наказу) - вогнепальних набоїв та зброї, унаслідок чого учасникам мітингу, вуличного походу та демонстрації заподіяно різного ступеня тяжкості тілесні ушкодження, в т.ч. тяжкі, та смерть двом та більше особам способом, небезпечним для життя багатьох осіб. Зокрема, заподіяно смерть 4 особам, вчинено замахи на умисні вбивства 10 осіб, 24 особам заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, 99 - середньої тяжкості тілесні ушкодження, 250 - легкі тілесні ушкодження та 2 особам завдано насильницьких дій, які спричинили фізичний біль;

(обставини вчинення кримінальних правопорушень за подіями 18-20.02.2014 розслідувались у кримінальному провадженні № 0002014, в якому затверджений обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 перебуває на розгляді Броварського міськрайонного суду Київської області, судова справа № 757/44453/23-к).

- спроби силового розгону співробітниками органів внутрішніх справ та Служби безпеки України, із залученням сил та засобів Збройних Сил України, мітингувальників, які перебували на майдані Незалежності в місті Києві з 16 години 18.02.2014 до 6 години 19.02.2014, поєднаного з протиправним та надмірним застосуванням фізичної сили, спеціальних засобів, спецтехніки та вогнепальної зброї під виглядом проведення антитерористичної операції (далі - АТО), у результаті чого із числа учасників заходів протесту заподіяно тяжкі наслідки, зокрема у вигляді: вбивств 13 осіб, спричинення тяжких тілесних ушкоджень 47 особам, середньої тяжкості тілесних ушкоджень 76 особам, легких тілесних ушкоджень 139 особам, а серед працівників правоохоронних органів заподіяно смерть 9 особам, спричинені тяжкі тілесні ушкодження 14 особам, тілесні ушкодження середньої тяжкості 26 особам, легкі тілесні ушкодження 82 особам. Також у результаті незаконного проведення АТО у центральній частині міста Києва (на майдані Незалежності та прилеглих вулицях) працівниками правоохоронних органів виникла пожежа у будівлі Федерації профспілок України (далі - Федерація профспілок України) за адресою: майдан Незалежності, 2, внаслідок якої заподіяно смерть двом особам із числа мітингувальників та якою частково зруйновано приміщення будівлі, пошкоджено майно юридичних та фізичних осіб, яке розміщувалось у цих приміщеннях, чим завдано матеріальні збитки юридичним і фізичним особам на загальну суму 13 мільйонів 834 тисячі 539 гривень 97 копійок, а також пошкоджена та знищена спеціальна техніка органів внутрішніх справ на загальну суму 2 мільйони 824 тисячі 192 гривні;

(обставини вчинення кримінальних правопорушень за подіями 18-20.02.2014 розслідувались у кримінальному провадженні № 0002014, в якому затверджений обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 перебуває на розгляді Броварського міськрайонного суду Київської області, судова справа № 757/44453/23-к)

- вчинення із перевищенням влади та наданих повноважень співробітниками роти спеціального призначення ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві, під керівництвом та з особистою участю заступника командира полку ОСОБА_25 та командира роти ОСОБА_26 , а також ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , офіцера (кулеметника) 2-ї бойової групи розвідувальної групи спеціального призначення ОСОБА_53 і старшого інструктором (з підготовки снайперів) групи інструкторів ОСОБА_54 окремого загону спеціального призначення та боротьби з тероризмом 14 бригади спеціального призначення управління Північного ТрК ВВ МВС України та інших не встановлених у ході досудового слідства працівників правоохоронних органів 20.02.2014 на вулиці Інститутській у місті Києві, у період приблизно з 9 до 17 години, умисних вбивств 48 осіб беззбройних мітингувальників та замахів на умисне вбивство 85 осіб.

(обставини вчинення кримінальних правопорушень за подіями 18-20.02.2014 розслідувались у кримінальному провадженні № 0002014, в якому затверджений обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 перебуває на розгляді Броварського міськрайонного суду Київської області, судова справа № 757/44453/23-к)

У зв`язку із вчиненням зазначених дій ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у незаконному перешкоджанні організації та проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, яке було вчинено службовою особою із застосуванням фізичного насильства та у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 (ст. 28 із змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI від 15.04.2008), ст. 340 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 , з 22.01.2014 по 27.01.2014, будучи службовою особою, діючи умисно, у складі злочинної організації, спільно з її керівником ОСОБА_9 та її членами - Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_10 , його заступником ОСОБА_13 , а також залученими до вчинення злочинів заступником Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_55 , начальником Департаменту матеріального забезпечення МВС України ОСОБА_56 , начальником Департаменту громадської безпеки Міністерства внутрішніх справ України - начальнику Департаменту ОСОБА_57 , першим заступником начальника Департаменту громадської безпеки МВС України ОСОБА_58 , начальником відділу організації служби управління організації служби, роботи конвойних підрозділів, спеціальних установ і судової міліції ОСОБА_59 , головним інспектором відділу організації служби управління організації служби, роботи конвойних підрозділів, спеціальних установ і судової міліції ОСОБА_60 та іншими невстановленими працівниками МВС України, реалізуючи спільні злочинні наміри на перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, вчинив дії спрямовані на надання можливості працівникам органів внутрішніх справ застосовувати знаряддя та засоби - світлошумові, газові та димові гранати, виробництва російської федерації, які не були прийняті на озброєння органів внутрішніх справ, водомети за будь-якої температури атмосферного повітря, у тому числі нижче 0 градусів C, а також приймати керівникам органів внутрішніх справ рішення на власний розсуд про тимчасове обмеження руху транспорту, доступу громадян на окремі ділянки місцевості та об`єкти.

У зв`язку з цим, у період з 10 год. 18.02.2014 по 17 год. 20.02.2014 співробітники ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, та підрозділів МОП «Беркут» з інших регіонів України, військовослужбовцями окремих військових частин управління Північного ТрК та приданих сил військових частин управлінь Західного, Південного, Центрального, Східного та Кримського ТрК на виконання наказів Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_10 , його заступника ОСОБА_13 , командувача ВВ МВС України ОСОБА_14 , т.в.о. начальника ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_15 , заступника начальника ГУ - начальника міліції громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_16 , командира ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, ОСОБА_17 , явно виходячи за межі наданих їм при охороні громадського порядку прав і повноважень, з перевищенням міри, необхідної для виконання покладених на працівників міліції обов`язків, невиправдано та без попередження застосували до учасників зібрань громадян у центральній частині м. Києва (зокрема, на вулицях Шовковичній, Садовій, Інститутській, Михайла Грушевського, Липській, Ольгинській, Банковій, Європейській площі, у Маріїнському парку, Кріпосному провулку в м. Києві, а також на майдані Незалежності, вул. Хрещатик та прилеглих вулицях) фізичну силу та спеціальні засоби, а саме: гумові палиці «ПР-73», помпові рушниці «Форт-500А», «Форт 500М1», споряджені патронами (набоями) травматичної дії 12 калібру та свинцевої картечі, а також світлошумові гранати «Факел-С», «Заря-2», «Пламя-М», ручні гранати подразнювальної та світлошумової дії «Дрофа», ручні аерозольні гранати «Дрейф-2», ручні гранати подразнювальної дії РГР, ручні гранати подразнювальної дії підвищеної потужності та безпеки, ручні димові гранати виробництва російської федерації, у результаті чого спричинено тяжкі тілесні ушкодження 18 особам, середньої тяжкості тілесні ушкодження 54 особам, легкі тілесні ушкодження 91 особі.

У зв`язку із вчиненням зазначених дій ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у пособництві працівнику правоохоронного органу в перевищенні влади та своїх службових повноважень шляхом надання засобів чи знарядь та усуненням перешкод, тобто в умисному вчиненні службовою особою - працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих діями, за відсутності ознак катування, вчиненого у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 (ст. 28 із змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI від 15.04.2008), ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011).

Крім того, ОСОБА_7 , з 22.01.2014 по 27.01.2014, будучи службовою особою, діючи умисно, у складі злочинної організації, спільно з її керівником ОСОБА_9 та її членами - Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_10 , його заступником ОСОБА_13 , а також залученими до вчинення злочинів заступником Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_55 , начальником Департаменту матеріального забезпечення МВС України ОСОБА_56 , начальником Департаменту громадської безпеки Міністерства внутрішніх справ України - начальнику Департаменту ОСОБА_57 , першим заступником начальника Департаменту громадської безпеки МВС України ОСОБА_58 , начальником відділу організації служби управління організації служби, роботи конвойних підрозділів, спеціальних установ і судової міліції ОСОБА_59 , головним інспектором відділу організації служби управління організації служби, роботи конвойних підрозділів, спеціальних установ і судової міліції ОСОБА_60 та іншими невстановленими працівниками МВС України, реалізуючи спільні злочинні наміри на перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, вчинив дії спрямовані на надання можливості працівникам органів внутрішніх справ застосовувати знаряддя та засоби - світлошумові, газові та димові гранати, виробництва російської федерації, які не були прийняті на озброєння органів внутрішніх справ, водомети за будь-якої температури атмосферного повітря, у тому числі нижче 0 градусів C, а також приймати керівникам органів внутрішніх справ рішення на власний розсуд про тимчасове обмеження руху транспорту, доступу громадян на окремі ділянки місцевості та об`єкти.

У зв`язку з цим, у період з 10 год. 18.02.2014 по 17 год. 20.02.2014 співробітники ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, та підрозділів МОП «Беркут» з інших регіонів України, військовослужбовцями окремих військових частин управління Північного ТрК та приданих сил військових частин управлінь Західного, Південного, Центрального, Східного та Кримського ТрК на виконання наказів Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_10 , його заступника ОСОБА_13 , командувача ВВ МВС України ОСОБА_14 , т.в.о. начальника ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_15 , заступника начальника ГУ - начальника міліції громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_16 , командира ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, ОСОБА_17 , порушуючи вимоги ст.ст. 10, 11 Конвенції, ст. 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статей 15, 19, 22, 28, 34, 39, 60, Конституції України, ст. 14 Закону України «Про міліцію», Правил застосування спецзасобів при охороні громадського порядку, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 27.02.1991 № 49, пункту 201 Статуту патрульно-постової служби міліції України, затвердженого наказом МВС України від 28.07.1994 № 404, явно виходячи за межі наданих їм при охороні громадського порядку прав і повноважень, з перевищенням міри, необхідної для виконання покладених на працівників міліції обов`язків, невиправдано та без попередження застосували до учасників зібрань громадян у центральній частині м. Києва (зокрема, на вулицях Шовковичній, Садовій, Інститутській, Михайла Грушевського, Липській, Ольгинській, Банковій, Європейській площі, у Маріїнському парку, Кріпосному провулку в м. Києві, а також на майдані Незалежності, вул. Хрещатик та прилеглих вулицях) фізичну силу та спеціальні засоби, а саме: гумові палиці «ПР-73», помпові рушниці «Форт-500А», «Форт 500М1», споряджені патронами (набоями) травматичної дії 12 калібру та свинцевої картечі, а також світлошумові гранати «Факел-С», «Заря-2», «Пламя-М», ручні гранати подразнювальної та світлошумової дії «Дрофа», ручні аерозольні гранати «Дрейф-2», ручні гранати подразнювальної дії РГР, ручні гранати подразнювальної дії підвищеної потужності та безпеки, ручні димові гранати виробництва російської федерації, у результаті чого спричинено тяжкі тілесні ушкодження 18 учасникам зібрань.

У зв`язку із вчиненням зазначених дій ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у пособництві працівнику правоохоронного органу у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, і такого, що спричинило втрату будь-якого органу, його функцій, інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, вчиненого способом, що має характер особливого мучення, з метою залякування потерпілого та інших осіб, вчинене групою осіб, у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009).

За сукупністю вчиненого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Калуга російської федерації, росіянин, громадянин України, який на момент вчинення злочинів був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в ред. Закону № 2341-III від 05.04.2001); ч. 4 ст. 28 (ст. 28 із змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI від 15.04.2008), ст. 340; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 (ст. 28 із змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI від 15.04.2008), ч. 2 ст. 365 (в ред. Закону від 07.04.2011); ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 (ст. 28 із змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI від 15.04.2008), ч. 2 ст. 121 (в ред. Закону від 05.11.2009) КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються:

- Указом Президента України ОСОБА_9 від 13.12.2012 № 696/2012 про призначення ОСОБА_7 на посаду Прем`єр-міністра України;

- депутатським зверненням ОСОБА_61 від 23.02.2014 щодо безпосередньої причетності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , інших високопосадовців до вчинення та організації вчинення ряду тяжких та особливо тяжких злочинів у центральній частині м. Києва (на Майдані Незалежності та прилеглих вулицях), пов`язаних з протидією акціям громадського протесту у центральній частині м. Києва у період з листопада 2013 по лютий 2014 року яке стало підставою для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень;

- листами народного депутата України ОСОБА_62 від 15.05.2014 № 3832-92-102/МСК, від 12.06.2014 № 3832-101-102/МСК, від 07.07.2014 № 3832-110(ВС)-102/МСК щодо причетності до незаконного перешкоджання організації та проведенню мітингів, походів і демонстрацій колишніх Президента України ОСОБА_9 , Голови Служби безпеки України ОСОБА_18 та інших осіб;

- висновками службових розслідувань: Служби безпеки України від 15.04.2014 та від 28.03.2014, Міністерства внутрішніх справ України від 24.04.2014 та Міністерства оборони України від 24.03.2014 за фактами незаконної організації та проведення керівництвом Служби безпеки України в ніч з 18 на 19 лютого 2014 року антитерористичної операції у центральній частині м. Києва, залучення сил та засобів Збройних Сил України та Міністерства внутрішніх справ України до незаконного перешкоджання організації та проведенню мітингів, походів і демонстрацій під приводом прийняття участі в антитерористичної операції, відповідності вимогам чинного законодавства дій окремих керівників правоохоронних органів та військовослужбовців Збройних Сил України;

- показаннями свідків - працівників апарату МВС України ОСОБА_63 від 25.10.2016, ОСОБА_64 від 08.11.2016, ОСОБА_65 від 09.11.2016, ОСОБА_66 від 09.11.2016, ОСОБА_67 від 17.11.2016 та ОСОБА_68 від 23.11.2016 щодо ролі ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 у незаконному перешкоджанні організації та проведенню мітингів, походів і демонстрацій;

- показаннями свідків - учасників мітингів, походів і демонстрацій ОСОБА_69 від 10.08.2016, ОСОБА_70 від 23.08.2016, ОСОБА_71 від 19.10.2016, ОСОБА_72 від 16.11.2016, ОСОБА_62 від 05.12.2016, ОСОБА_61 від 08.12.2016, ОСОБА_73 від 24.03.2015 та 29.07.2015, ОСОБА_74 від 11.10.2016 та 13.10.2016, ОСОБА_75 від 11.11.2016, ОСОБА_76 від 05.04.2017, ОСОБА_77 від 08.05.2014 та 29.08.2016, ОСОБА_78 від 14.04.2017, ОСОБА_79 від 04.04.2017, ОСОБА_80 від 26.08.2016 та 04.10.2016, ОСОБА_81 від 04.04.2017, ОСОБА_82 від 19.08.2016, щодо причетності ОСОБА_9 та керівників правоохоронних органів до вищезазначених злочинів;

- показаннями допитаного як свідка колишнього Голови Верховної Ради України ОСОБА_83 , який показав, що він ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , під час подій на Майдані Незалежності у м. Києві по понеділках збиралися у резиденції «Межгір`я», де втрьох обговорювали соціально-економічні проблеми в країні, у тому числі з приводу прийняття Закону України щодо застосування амністії до учасників подій на Майдані незалежності у м. Києві;

- показаннями свідка - народного депутата України ОСОБА_84 від 17.06.2014, який повідомив про розкрадання ОСОБА_9 та його найближчим оточенням державних коштів шляхом побудови корупційних схем. На думку ОСОБА_84 , шлях реформування країни виявився невигідним для ОСОБА_9 , тому ним й був застосований силовий варіант припинення акцій громадського протесту;

- показаннями свідка - другого Президента України ОСОБА_85 від 20.12.2016, який підтвердив неодноразові розмови із ОСОБА_9 щодо акцій протестів та недопустимості застосування сили до мітингувальників. При цьому, ОСОБА_9 пропонувалось для врегулювання виниклої політичної кризи звільнити Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_10 та відправити Кабінет Міністрів України у відставку, але ОСОБА_9 такі пропозиції не сприймав;

- показаннями свідка - колишнього представника України в Європейському Союзі ОСОБА_86 від 08.12.2016, якій повідомив, що ОСОБА_9 ще 19.11.2013 прийняв рішення не підписувати у м. Вільнюс (Литовська Республіка) 28 - 29.11.2013 під час саміту глав країн-членів Європейського Союзу Угоду про асоціацію між Україною та Європейським Союзом;

- журналом обліку з`єднань на комутаторі Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, в якому міститься інформація «Для службового користування» про з`єднання Президента України ОСОБА_9 із Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_10 , Головою СБ України ОСОБА_18 , Прем`єр-міністром України ОСОБА_7 , та іншими високопосадовцями у період з листопада 2013 по лютий 2014 року під час протидії проведенню у м. Києві мітингів, вуличних походів і демонстрацій громадян;

- протоколом огляду оптичних дисків, які містять відомості про телефонні з`єднання ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , які підтверджують факт спілкування між собою вказаних осіб під час подій на Майдані Незалежності у м. Києві;

- показаннями свідків працівників ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_89 від 30.04.2015, ОСОБА_90 від 11.04.2016, ОСОБА_91 від 22.06.2018, показання свідків працівників ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_92 від 18.11.2015, 29.11.2015 та 21.05.2021, ОСОБА_93 від 14.07.2015, 24.07.2015 та 31.08.2015, ОСОБА_94 від 27.08.2015, ОСОБА_95 від 10.07.2014, які підтвердили, обставини залучення територіальних підрозділів БМОП «Беркут» до протидії протестним акціям, роль в організації таких дій керівництва ГУМВС України в м. Києві та командирів територіальних підрозділів;

- показаннями свідка начальника відділу координації підрозділів спеціального призначення ГУ ВВ МВС України ОСОБА_96 від 24.05.2021, щодо обставин залучення підрозділів внутрішніх військ МВС України до протидії акціям протестів на виконання вказівки ОСОБА_14 ;

- показаннями осіб, які постраждали внаслідок протиправних дій правоохоронних органів та визнанні у провадженні потерпілими;

- відомостями про залучення до охорони громадського порядку працівників органів внутрішніх справ з інших регіонів під час масових заходів протестного характеру про проводились на території міста Києва та розрахунками сил та засобів територіальних підрозділів ПМОН «Беркут»;

- протоколами огляду відеозаписів подій, які відбувались у період з листопада 2013 по лютий 2014 року в центральній частині міста Києва, на якому відображено обставини протидії працівниками правоохоронних органів акціям протесту;

- протоколами огляду виступів ОСОБА_97 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 у засобах масової інформації;

- функціональними обов`язками підозрюваних та іншими нормативно-правовими актами, які регламентують їх діяльність на займаних посадах; іншими доказами у їх сукупності та взаємодії.

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Фактичні дані, що містяться у зазначених документах вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів за вищевказаних обставин.

При цьому, достатність доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у зазначених злочинах, крім положень КПК України, повинна враховуватися з практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема рішенням «Чеботарь проти Молдови», у відповідності до якої обґрунтованість підозри визначається наявністю фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Таким чином, орган досудового розслідування, повідомивши ОСОБА_7 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищення або спотворення будь-яких із речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

27.05.2014 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 365 (в редакції Закону від 07.04.2011) КК України.

У зв`язку із невстановленням його місця перебування, що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 27.05.2014 у день його складення, таке повідомлення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст.ст. 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

06.06.2014 ОСОБА_7 повідомлено про зміну підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 365 (в редакції Закону від 07.04.2011) КК України.

У зв`язку із невстановленням місця перебування ОСОБА_7 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про зміну підозри від 06.06.2014 у день його складання, зазначене повідомлення, відповідно до вимог ст. 279, ч. 1 ст. 278, ст.ст. 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

17.11.2015 ОСОБА_7 повідомлено про зміну підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 365 (в редакції Закону від 07.04.2011) КК України.

У зв`язку із невстановленням місця перебування ОСОБА_7 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про зміну підозри від 17.11.2015 у день його складання, зазначене повідомлення, відповідно до вимог ст. 279, ч. 1 ст. 278, ст.ст. 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

18.02.2019 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ст. 340, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 365 (в редакції Закону від 07.04.2011) КК України.

У зв`язку із невстановленням місця перебування ОСОБА_7 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про зміну підозри від 18.02.2019 у день його складання, зазначене повідомлення, відповідно до вимог ст. 279, ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Кримінальне провадження № 0001048 на підставі ч. 3 ст. 217 КПК України виділене з кримінального провадження № 0000228 від 22.01.2014.

19.01.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001048 продовжений до 12 місяців.

28.01.2025 повістка слідчого Державного бюро розслідувань про виклик підозрюваного ОСОБА_7 до органу досудового розслідування про явку 31.01.2025 опублікована на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр».

Письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої 18.02.2019 підозри та повідомлено про нову підозру від 31.01.2025 опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора 31.01.2025 та в газеті «Урядовий кур`єр» 04.02.2025.

У зв`язку із невстановленням місця перебування ОСОБА_7 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про зміну підозри від 31.01.2025 у день його складання, зазначене повідомлення, відповідно до вимог ст. 279, ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, органом досудового розслідування вжито всіх необхідних заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлень про підозру у кримінальному провадженні № 0001048 від 10.10.2014, а тому у відповідності до ст. 42 КПК України він набув статусу підозрюваного.

Водночас вжитими органом досудового розслідування заходами місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 не встановлено, у зв`язку з чим 03.06.2014 його оголошено у розшук, проведення якого доручено Службі безпеки України.

Крім цього, обставини переховування ОСОБА_7 та його перебування за межами України, зокрема на території російської федерації встановлено Печерським районним судом м. Києва та Шевченківським районним судом м. Києва при розгляді клопотань про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 в інших кримінальних провадженнях.

Так, 20.10.2021 у кримінальному провадженні № 0000279 від 09.04.2021 у судовій справі № 757/55499/21-к відносно підозрюваного ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а 31.05.2022 у цьому ж кримінальному провадженні у судовій справі № 757/12617/22-к надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Крім цього, 15.11.2023 у кримінальному провадженні № 0000289 від 24.02.2023 у судовій справі № 761/42089/23-к відносно підозрюваного ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а 13.12.2023 у цьому ж кримінальному провадженні у судовій справі № 761/45536/23-к надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , а 18.06.2024 у судовій справі № 757/2524/24-к призначено судовий розгляд за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 (in absentia) в порядку спеціального судового провадження.

Окрім того, 09.10.2024 постановою слідчого підозрюваний ОСОБА_7 оголошений у міжнародний розшук. Постанова про міжнародний розшук підозрюваного 10.10.2024 направлена для виконання до Департаменту захисту національної державності СБУ листом № 10-5-01-25343.

Відповідно до листа Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НП України від 22.01.2025 № 10759-2025 використання інформаційної системи Інтерполу щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, в контексті масових акцій політичного характеру та зміни режиму в країні, а саме подій, що відбувались у лютому 2014 року, підпадає під заборони, встановлені ст. 3 Статуту Інтерполу.

У зв`язку з відмовою міжнародною організацією кримінальної поліції - Інтерполом здійснювати міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_7 (розміщення повідомлень «з червоним кутом», внутрішніх запитів з метою оголошення міжнародного розшуку по лінії Інтерполу та відомостей щодо розшуку у відповідних банках даних організації), слідчий та прокурор самостійно виконують процесуальні дії щодо міжнародного розшуку підозрюваного поза системою Інтерполу, у т. ч. шляхом направлення запитів та доручень про міжнародно-правову допомогу до компетентних органів інших країн.

У кримінальному провадженні з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 на території російської федерації Генеральною прокуратурою України до Генеральної прокуратури рф скеровувалися запити про надання міжнародної правової допомоги в порядку Европейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, зокрема:

- 04.02.2016 клопотання про взяття під варту до отримання вимоги про видачу підозрюваного ОСОБА_7 . Водночас Генеральна прокуратура російської федерації листом від 01.06.2016 № 35/87-6с-2015 відмовила у виконанні вказаного запиту, посилаючись на п. 2 ст. 3 Європейської конвенції про видачу від 13.12.1957;

- 22.04.2021 клопотання про надання міжнародно-правової допомоги щодо встановлення місця проживання (перебування) підозрюваного ОСОБА_7 на території російської федерації та вручення повістки прокурора про виклик до органу досудового розслідування. Водночас Генеральна прокуратура російської федерації листом від 18.08.2021 № 87-170-2021 відмовила у виконанні вказаного запиту, посилаючись на п. «b» ст. 2 Європейської конвенції про взаємну правову допомогу у кримінальних справах від 20.04.1959 та ст. 19 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.02.1993.

На даний час підозрюваний ОСОБА_7 за місцем проживання та реєстрації на території України відсутній, переховується від органу слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та стосовно нього наявні фактичні дані, про те, що він перебуває за межами України.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_98 від 13.06.2014, ОСОБА_99 від 12.12.2014, ОСОБА_100 від 12.06.2015, ОСОБА_101 від 14.12.2015, ОСОБА_102 від 15.06.2016, ОСОБА_100 від 19.12.2016, ОСОБА_101 від 22.06.2017, ОСОБА_103 від 22.12.2017, ОСОБА_104 від 22.06.2018, ОСОБА_105 від 26.12.2018, ОСОБА_102 від 15.07.2019, ОСОБА_100 від 29.01.2020, ОСОБА_103 від 18.11.2020, ОСОБА_106 від 19.11.2021, ОСОБА_107 від 20.05.2022, ОСОБА_108 від 21.11.2022, ОСОБА_109 від 29.05.2023, ОСОБА_102 від 21.02.2024, ОСОБА_99 від 26.09.2024, надавались дозволи на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До цього часу підозрюваний ОСОБА_7 на територію України не повертався, що також підтверджується інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10.04.2025 № 19/29720-25-вих.

Відповідно до листа Департаменту захисту національної державності СБУ від 06.03.2025 № 14/12-1364, на теперішній час Департаментом вживаються заходи щодо встановлення місць перебування ОСОБА_7 , його затримання та доставлення до судового органу для обрання запобіжного заходу. Встановлено, що ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності вибув за межі контрольованої державними органами України території. Зокрема, ОСОБА_7 наприкінці лютого 2014 року вибув за межі контрольованої державними органами України території в напрямку російської федерації і до цього часу не повертався. За місцем реєстрації і проживання розшукуваний відсутній. За наявною офіційною інформацією вірогідним місцем перебування ОСОБА_7 може бути територія російської федерації (м. москва). Станом на 06.03.2025 відомостей щодо перетину ОСОБА_7 державного кордону України та адміністративного кордону із тимчасово окупованими територіями України не отримано.

Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_7 може тимчасово або постійно перебувати на території російської федерації.

Виїзд та перебування підозрюваного ОСОБА_7 на території російській федерації, яка системно не виконує норми міжнародного права (що підтверджується, зокрема, резолюціями Генеральної Асамблеї ООН, наприклад, A/RES/75/192 від 16.12.2020) були зумовлені наміром переховуватися на її території з метою ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, інші підозрювані у кримінальному провадженні № 0001048 також знаходяться в розшуку, за наявною інформацією переховується на території російської федерації та на тимчасово окупованій російською федерацією території України - Автономній Республіці Крим.

Встановлено, що співучасники ОСОБА_7 в скоєнні зазначених злочинів, а саме: колишні Президент України ОСОБА_9 , Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_10 , Голова СБ України ОСОБА_18 , командир ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, ОСОБА_17 , начальник ГУ - командувач ВВ МВС України ОСОБА_14 знаходяться на території російської федерації, а заступник Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_13 , перший заступник Голови СБ України ОСОБА_8 , т.в.о. начальника ГУМВС України у м. Києві ОСОБА_15 також переховуються від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій російською федерацією території України - АР Крим.

Крім цього, обставини переховування співучасників ОСОБА_14 та їх перебування за межами України, зокрема на території російської федерації та на тимчасово окупованій російською федерацією території України - АР Крим, встановлено Печерським районним судом м. Києва при розгляді клопотань Державного бюро розслідувань про обрання запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_110 - ухвалою від 04.08.2021 у справі № 757/41719/21-к; відносно підозрюваного ОСОБА_9 - ухвалою від 01.04.2025 у справі № 757/14496/25-к; відносно підозрюваного ОСОБА_10 - ухвалою від 01.04.2025 у справі № 757/14498/25-к; відносно підозрюваного ОСОБА_13 - ухвалою від 01.04.2025 у справі № 757/14494/25-к; відносно підозрюваного ОСОБА_16 - ухвалою від 14.04.2025 у справі № 757/17294/25-к; відносно підозрюваного ОСОБА_15 - ухвалою від 14.04.2025 у справі № 757/17327/25-к; відносно підозрюваного ОСОБА_17 - ухвалою від 01.04.2025 у справі № 757/17323/25-к; відносно підозрюваного ОСОБА_111 - ухвалою від 01.04.2025 у справі № 757/17330/25-к.

До цього часу ОСОБА_7 на жоден із викликів правоохоронного органу безпідставно не з`явився, про причини неявки орган досудового розслідування та суд не повідомив.

У судовому засіданні прокурори внесене клопотання підтримали з викладених у ньому підстав, просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував щодо задоволення клопотання.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення захисника, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, надані докази захисниками, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_112 кримінального правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_113 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_113 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у розшук.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України та наявність ризиків, а саме, те що підозрюваний має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у розшуку

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_114 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ст. 340; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 121 КК України - задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калуга, російська федерація, росіянина, громадянина України, не судимого, який на момент вчинення злочину був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1