ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/228/25 Справа № 694/791/25 Категорія: ст. 181 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

21 травня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.03.2025, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лисянка

Черкаської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою,

одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше

судимого 26.08.2024 року Лисянським районним судом Черкаської області за ч. 1

ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України

звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, судимість у

встановленому законом порядку не знята і не погашена, який підозрюється у вчиненні

кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 20.05.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.03.2025 клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 , погодженого начальником Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задоволено частково та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 20.05.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя вказав про наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та даних про особу підозрюваного.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, прокурор подав апеляційну скаргу, якою просив скасувати ухвалу слідчого судді з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано на те, що слідчим суддею належним чином не обґрунтовано та не вмотивовано ухвалене рішення з огляду на вчинення підозрюваним кримінального правопорушення в період не знятої та не погашеної судимості і у разі доведення його вини підозрюваному загрожує максимальне покарання у вигляді семи років позбавлення волі. Крім того, слідчим суддею не враховано, що дане кримінальне правопорушення вчинено в умовах воєнного стану, у час, коли на передовій існує потреба у боєприпасах, що суттєво підсилює ступінь суспільної небезпеки.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного, його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Частинами 1, 2, 6 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.177, 178, 194 КПК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів у провадженні СВ Звенигородського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000334 від 11.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

22.03.2025 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в цей день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_7 підтверджують матеріали кримінального провадження, а саме: дані рапорту реєстрації Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 10.03.2025; дані проколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 від 22.03.2025; дані протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 22.03.2025; дані протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 22.03.2025; дані довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 22.03.2025 №№ 354, 355, 356, 357, 358, 359, 360, 361; інші матеріали кримінального провадження.

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу в цій справі слідчим суддею взято до уваги наявність обґрунтованої підозри щодо підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та враховано дані про його особу.

Висновки слідчого судді в цій справі відповідають приписам п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

При цьому, апеляційний суд зважає на те, що ОСОБА_7 є особою пенсійного віку, має незадовільний стан здоров`я після перенесеного інфаркту у 2022 році, має нагороди від Збройних сил України за сприяння у забезпеченні бойової готовності війська, має стійкі соціальні зв`язки та постійне місце проживання, проживає разом із дружиною, яка є особою з інвалідністю другої групи, хворіє на епілепсію, потребує стороннього догляду, також підозрюваний повністю визнає вину. Крім того, на момент розгляду даної апеляційної скарги прокурора обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 передано до суду.

Отже, на думку апеляційного суду, застосований слідчим суддею запобіжний захід до підозрюваного у вигляді цілодобового домашнього арешту здатен забезпечити потреби даного кримінального провадження та запобігти встановленим ризикам за ч. 1 ст. 177 ЦПК України і зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням викладеного та керуючись вимогами ст.407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора має бути відхилена, а ухвала слідчого судді має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, суд , -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.03.2025 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до 20.05.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді