Справа № 296/8118/25
Вирок

Іменем України

04 серпня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000209 від 17.07.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, громадянки України, освіта середня-спеціальна, офіційно не працюючої, на утриманні має одну неповнолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

встановив:

05 липня 2025 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебувала в дворі будинку що за адресою: АДРЕСА_2 , де також перебувала раніше знайома їй потерпіла ОСОБА_6 .

Під час перебування у вказаному місці та у зазначений час між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у цей же день, час, та місці, діючи умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів в область ніг людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, стоячи навпроти ОСОБА_6 , своєю правою ногою нанесла три удари в область лівого стегна потерпілої.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому стегні, який відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась, фактичні обставини справи не оспорювала, та показала, що дійсно заподіяла ОСОБА_6 умисне легке тілесне ушкодження. Попросила вибачення у потерпілої.

Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченої.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності її позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали провадження, враховуючи показання обвинуваченої, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, виходячи з того, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає винність обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує її покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Також суд бере до уваги особу обвинуваченої, яка раніше не судима, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, тяжкі наслідки від її неправомірних дій не настали.

Визначаючи вид покарання, суд враховує роз`яснення, які викладені в п.2 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які, зокрема, вперше вчинили злочини, особам які щиро розкаялись у вчиненому.

Приймаючи до уваги, що згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Процесуалні витрати відсутні.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його застосування відсутні. Арешт на майно не накладався.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: DVD-R дск, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію повного тексту вироку в день його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1