САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1917/25
Провадження № 1-кп/726/116/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці кримінальне провадження за № 0001208 від 05.04.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Чернівці, Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , якому 29.05.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 263 ВІД 08.09.2024 рядового ОСОБА_4 прийнято на військову службу під час мобілізації та призначено на посаду номера обслуги 2 зенітного артилерійського відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , ВОС 156533А

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту призову на військову службу за призовом під час мобілізації у військову частину НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Так, ОСОБА_4 , в середені березня 2025 року перебуваючи в лісопосадці, що по вул. Заводська у м. Чернівці поблизу будинку №47, знайшов металевий кастет, який являється холодною зброєю. Тоді ж, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, протиправно, без передбаченого законом дозволу, в порушення Інструкції «Про порядок придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» (зі змінами), затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, маючи злочинний умисел на незаконне носіння кастета, привласнив даний кастет, тобто придбав, шляхом привласнення знайденого, та почав незаконно носити при собі.

В подальшому, 04.04.2025 близько 18.00 год. ОСОБА_4 , продовжуючи носити при собі вказаний кастет, перебуваючи по вул. Заводська поблизу будинку №47 в м. Чернівці, був зупинений відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» для перевірки документів поліцейськими ВКП Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, які здійснювали патрулювання.

У ході розмови з працівникам поліції ОСОБА_4 поводив себе підозріло, у зв`язку із чим було прийнято рішення відповідно до ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» провести його поверхневу перевірку з підстав можливої наявності при ньому заборонених законом речей, під час чого ОСОБА_4 видав поліцейським кастет, який, відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом, який ОСОБА_4 носив при собі в кишені штанів, та який в період з 19 год. 00 хв. до 19 год. 12 хв. 04.04.2025 вилучено під час огляду місця події по вул. Заводська поблизу будинку №47 в м. Чернівці працівниками Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що він дійсно знайшов кастет та не знав, що із собою носити не можна. У вчиненому щиро кається, просить надати шанс виправитися.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, оскільки ними не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, погодився із обвинуваченням, а в учасників процесу та суду відсутні сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, документів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

Покази обвинуваченого, надані у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння останнім змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обвинувачений визнав та з якими погодився в повному обсязі.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а саме носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання, у кожному конкретному випадку, суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії не тяжких злочинів; особу винного, який свою вину у вчиненому визнав у судовому засіданні, щиро розкаявся, висловив жаль з приводу вчиненого та осуд своєї поведінки.

Також суд бере до уваги і ставлення обвинуваченого до вчиненого, обставини кримінального правопорушення, той факт, що кримінальним правопорушенням не завдано матеріальної шкоди, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався; згідно довідок ОКНП ЧОНД та ОКНП ЧОПЛ за спеціалізованою допомогою до лікаря нарколога та психіатра не звертався.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: визнання вини, щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, прокурором у обвинувальному акті не заявлено та судом не встановлено.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно і доцільно призначити покарання, визначене санкцією частини статті, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, клопотань про його обрання до суду не надходило.

Щодо розподілу процесуальних витрат (заявлених витрат на проведення експертизи у кримінальному провадженні), суд керується положеннями ст. 124 КПК України. У зв`язку із ухваленням обвинувального вироку у справі, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, а саме на проведення судової експертизи холодної зброї №CE-19/126-25/4861-ХЗ від 09.04.2025, які згідно з довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 1193 гривні 85 копійок (а.м.к.п. 24) - підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 337, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати пов`язані із залученням експертів в сумі 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 85 копійок.

Речовий доказ:

- кастет, що зданий до камери зберігання речових доказів Чернівецького РУП ГУНП, згідно із квитанцією упакування ID 428278 від 04.04.2025, номер книги обліку речових доказів 409, порядковий номер 195 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1