КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №369/1400/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/4336/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року про арешт майна,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року задоволено клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0004277 від 18.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна.

Накладено арешт на:

-2 (два) протоколи однакові, номерами №3983 від 28.08.2013 року на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були вміщені до спец пакету НПУ №RIC2099302;

-Копію паспорта на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1 арк. та довідку №965 від 30.01.215 виданої Миргородським комунальним житлово-експлуатаційним управлінням на 1 арк. які були вміщені до спец пакету НПУ №RIC2099301;

-Трудову книжку на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яка була вміщена до спец пакету НПУ №RIC2099303;

-грошові кошти у сумі 9 500 (дев`ять п`ятсот ) доларів США купюрами: 91 штука номіналом по 100 доларів кожна з серією та номером: PG18047070P; LF37278883A; PF73907836P; PE48827393A; QC09855455A; QC09855454A; PK21988172H; PB84894115V; PB84894112V; PB84894111V; QH17040115A; QK36339065A; QJ07219428A; QJ07219427A; QJ07219436A; QJ07219437A ; PB97521209I; PH31485574B; PB49201908L; PG30076623B; ML33915565E; MK34889553C; QH17040114A; PB84894110V; PB84894109V; PB84894108V; PA51505850C; PK68137182D; PK68137175D; PB09308253D; PA51505838C; PA51505830C; MB81368055M; PE96085511C; MK34889509C; LL41364635J; PB28443383F; PB11175319M; PL13951014B; PB28443381F; LC30385511A; PB11175320M; PB76428382A; LB28146238H; LB16806217J; PD56771129B; PF13910975J; MK16819422B; PB28443385F; PE09334593E; LB30056454B; PK 68137181D; PE09334589E; PF 92925887K; PG37421091C; PB79744059M; PB73201166C; PK32031994B; PF92925888K; PG79315657A; PG79315658H; LB43116593W; ML63963351B; ML63963350B; PB233783091D; PB01798255M; PF19391757F; PF92925889K; PA77337932B; PF22665569L; PH68696849B; PE92925884K; PB74237435M; PK32031996B; PL62593254D; PK34218163B; PK32031995B; PE20382534B; MK73696360A; LB73579313K; MF32085967B; PB74945903I; PB22932741L; PB11175318M; PE09334584E; PK21988173H; ML58095040C; PB10932244I; LE43084714G; LG72589851C; ML05070312C; 6 штук номіналом по 50 доларів кожна з серією та номером: ML90861769A; MB11041664C; ML90861927A; MD16241206A; ML90861971A; MB14041695C; 5 штук номіналом по 20 доларів кожна з серією та номером: NF02769920A; NF02769918A; MB03559705J; ML61179250D; ME74892821D;

-грошові кошти Національного банку України у сумі 17500 (сімнадцять п`ятсот) 16 штук номіналом по 1000 грн. кожна з серією та номером: БН5968088; ГП9552103; ГП9552102; АТ0596759; ГК4875069; АМ4178614; АЕ9747450; БМ4513390; ЯБ9930145; БН5968084; БН5968085; БН5968087; БМ1426754; ГН4876527; ЗЛ4720439; АЛ5305279; 3 штуки номіналом по 500 грн. кожна з серією та номером: ЕМ5718783; ЕМ5718781; ЕМ571878, які було вміщено до спец пакету НПУ №WAR1974077;

-2 (дві) банківські картки «Приватбанк» Золота «Універсальна» № НОМЕР_1 до 08/28, СВВ код «545» та карта «Для виплат» № НОМЕР_2 до 09/28, СВВ код «103» на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які було вміщено до спец пакету НПУ №WAR0057554;

-Мобільний телефон марки «Redmi Note 13», з сім картами мобільного оператора «Лайфселл» та «Водафон», які було вміщено до спец пакету НПУ №WAR1974076.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, власники майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просять поновити їм строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року та скасувати частково оскаржувану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004277 від 18 жовтня 2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, в частині накладення арешту на 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) доларів США та грошових коштів Національного банку України у сумі 17500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень, які було виявлено та вилучено під час проведення обшуку в будинку № 185 у місті Миргороді Полтавської області 20.01.2025 року.

В апеляційній скарзі апелянти посилаються на те, що вони, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , є подружжям і проживають по АДРЕСА_1 .

Зазначають про те, що вважають ухвалу слідчого судді частково незаконною та вказують на те, що ухвалою слідчого судді не визначено, за якими підставами чи розумністю підозр вилучене майно, а саме, долари США та грошові кошти Національного банку України, є доказом кримінального правопорушення, підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Посилаються на те, що ухвалою слідчого судді від Києво-Святошинського районного суду від 24 грудня 2024 року не визначено можливості вилучення грошових коштів.

Апелянти вважають, що слідчим суддею допущено невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

На думку скаржників, долари США та грошові кошти Національного банку України не відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КІІК України, оскільки вони отримані ОСОБА_6 від ІНФОРМАЦІЯ_3 як одноразова грошова допомога згідно з рішенням Міністерства оборони України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168.

Зазначають, що кошти 1/5 частина призначеної суми (1,5 мільйона грн.) перераховано платіжним дорученням за реквізитами, вказаними у заяві. Залишок недоплаченої суми ОГД буде перераховуватися щомісячно частками впродовж 40 наступних місяців.

Указані кошти почали перераховуватись у серпні 2023 року.

Скаржники вказують, що протягом тривалого часу, починаючи з вересня 2023 року ними було здійснено обмін грошових коштів Національного банку України на долари США з метою уникнення негативних інфляційних процесів, і саме ці долари США арештовані оскаржуваною ухвалою (на підтвердження надають 15 копій квитанцій про здійснення валютно-обмінних операцій за січень, лютий, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2024 року, які збереглись).

Зазначають про те, що арештовані вказані вище долари США та грошові кошти Національного банку України є власністю ОСОБА_6 , відносно якого слідчі дії не здійснювались.

Так, ОСОБА_6 потребує постійного лікування та постійного догляду, проживає в будинку, який постійно потребує ремонту і на всі ці потреби потрібні немалі кошти.

З огляду на викладене, оскаржуваною ухвалою безпідставно вилучені необхідні ОСОБА_6 кошти.

У скарзі апелянти просили розглядати подану ними апеляційну скаргу за їх відсутності, та в подальшому надсилали клопотання про розгляд справи без їх участі, в тому числі в судовому засіданні, призначеному на 03.07.2025 року.

В судове засідання власники майна не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання їх повідомлено у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності власників майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статей 7, 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 частини третьої статті 395 КПК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом частини першої статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що відомостей про отримання скаржниками копії оскаржуваної ухвали матеріали провадження не містять.

При цьому, апелянти вказують, що з повним текстом оскаржуваної ухвали слідчого судді від 27.01.2025 року власники майна ознайомились лише 21.05.2025 року, а апеляційну скаргу подано на наступний робочий день з врахуванням вихідних днів 26.05.2025 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи власників майна про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, відтак пропущений апелянтами процесуальний строк підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки апеляційну скаргу подано власниками майна в частині накладення арешту на 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) доларів США та грошових коштів Національного банку України у сумі 17500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень, які було виявлено та вилучено під час проведення обшуку в будинку №185 у місті Миргороді Полтавської області 20.01.2025 року, то суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді лише в частині накладення арешту на вищезазначене майно.

Ухвала слідчого судді в частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на інше майно колегією суддів не перевіряється.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Слідчим відділом Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області за процесуального керівництва Бучанської окружної прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004277 від 18.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено групу осіб, які організували шахрайську схему, щодо вчинення шахрайських дій, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки під приводом зміни сім-карт мобільних номерів «Водафон» та входу до онлайн банкінгу «Ощад24» та списання коштів з рахунків клієнтів. Учасники угрупування залучають працівників соціального захисту населення, Пенсійного фонду та АТ «Ощадбанк» шляхом обіцянок грошової винагороди та підкупу, надаючи їм копії документів пенсіонерів з тимчасово окупованих територій України, працівники вищевказаних організацій в подальшому вносять неправдиві відомості (СЗН-отримання статусу ВПО, ПФУ- нарахування пенсій/соціальних виплат, Ощадбанк- отримання логіна та пароля для доступу до Ощад24) про пенсіонерів з тимчасово окупованих територій України до баз даних вищевказаних організацій, авторизуючи дані, після чого організатор та інші фігуранти отримують інформацію від працівників Ощадбанку для входу та авторизації до онлайн банкінгу «Ощад24» та в подальшому здійснюють виведення коштів, здобутих злочинним шляхом з банківських карток пенсіонерів, шляхом переведення їх на свої або інші банківські картки третіх осіб або з подальшим зняттям грошових коштів у банкоматах.

18.10.2023 року за вказаним фактом СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004277 від 18.10.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

20.01.2025 року у період часу з 08 год. 18 хв. до 13 год. 27 хв. проведено обшук домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- 2 (два) протоколи однакові, номерами №3983 від 28.08.2013 року на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- Копію паспорта на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1 арк. та довідку №965 від 30.01.215 виданої Миргородським комунальним житлово- експлуатаційним управлінням на 1 арк.;

- Трудову книжку на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- Грошові кошти у сумі 9 500 (дев`ять п`ятсот ) доларів США купюрами: 91 штука номіналом по 100 доларів кожна з серією та номером: РС18047070Р; ЬР37278883А; РБ73907836Р; РЕ48827393А; (ЗС09855455А; ОС09855454А; РК21988172Н; РВ84894115У; РВ84894112У; РВ84894111У; (ЗН17040115А; (2К36339065А; А; (Л)7219427А; (2Ю7219436А; (?Г07219437А ; РВ97521209І; РНЗ1485574В; РВ49201908Ь; Р030076623В; МІ33915565Е; МК34889553С; (ЗШ7040114А; РВ84894110У; РВ84894109У; РВ84894108У; РА51505850С; РК68137182Б; РК681371750; РВ09308253Б; РА51505838С; РА51505830С; МВ81368055М; РЕ96085511С; МК34889509С; 1X413646351; РВ28443383Г; РВ11175319М; РГ13951014В; РВ28443381Б; ЬС30385511А; РВ11175320М; РВ76428382А; ГВ28146238Н; ЬВ16806217І; РП56771129В; РИ3910975^ МК16819422В; РВ28443385Б; РЕ09334593Е; ЬВ30056454В; РК 6813718Ш; РЕ09334589Е; РБ 92925887К; Р03742Ю91С; РВ79744059М; РВ73201166С; РК32031994В; РГ92925888К; РС79315657А; РС79315658Н; ГВ43116593W; МЬ63963351В; МЬ63963350В; РВ23378309Ш; РВ01798255М; РР19391757Б; РГ92925889К; РА77337932В; РР22665569Ь; РН68696849В; РЕ92925884К; РВ74237435М; РК32031996В; РГ625932540; РК34218163В; РК32031995В; РЕ20382534В; МК73696360А; ЬВ73579313К; МР32085967В; РВ74945903І; РВ22932741Г; РВИ 175318М; РЕ09334584Е; РК21988173Н; МГ58095040С; РВ10932244І; ЬЕ43084714С; Ь072589851С; МЬ05070312С; 6 штук номіналом по 50 доларів кожна з серією та номером: МЬ90861769А; МВ11041664С; МГ90861927А; МИ16241206А; МЬ90861971А; МВ14041695С; 5 штук номіналом по 20 доларів кожна з серією та номером: №02769920А; №02769918А; МВ03559705І; МЬ611792500; МЕ7489282Ш;

- Грошові кошти Національного банку України у сумі 17500 (сімнадцять п`ятсот) 16 штук номіналом по 1000 грн. кожна з серією та номером: БН5968088; ГП9552103; ГП9552102; АТ0596759; ГК4875069; АМ4178614; АЕ9747450; БМ4513390; ЯБ9930145; БН5968084; БН5968085; БН5968087; БМ1426754; ГН4876527; ЭЛ4720439; АЛ5305279; 3 штуки номіналом по 500 грн. кожна з серією та номером: ЕМ5718783; ЕМ5718781; ЕМ5718782;

- 2 (дві) банківські картки «Приватбанк» Золота «Універсальна» № НОМЕР_1 до 08/28, СВВ код «545» та карта «Для виплат» № НОМЕР_2 до 09/28, СВВ код «103» на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- мобільний телефон марки «Redmi Note 13», з сім картами мобільного оператора «Лайфселл» та «Водафон».

21.01.2025 року прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Києво - Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0004277 від 18.10.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив про те, що вказані об`єкти визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучені в ході огляду речі та предмети, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та відповідно визнані речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, і щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово j вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою ! КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 - умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей.

Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного прокурор просив накласти арешт на вилучене майно у даному кримінальному проваджені.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року задоволено клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0004277 від 18.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна.

Накладено арешт на:

-2 (два) протоколи однакові, номерами №3983 від 28.08.2013 року на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були вміщені до спец пакету НПУ №RIC2099302;

-Копію паспорта на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1 арк. та довідку №965 від 30.01.215 виданої Миргородським комунальним житлово-експлуатаційним управлінням на 1 арк. які були вміщені до спец пакету НПУ №RIC2099301;

-Трудову книжку на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яка була вміщена до спец пакету НПУ №RIC2099303;

-грошові кошти у сумі 9 500 (дев`ять п`ятсот ) доларів США купюрами: 91 штука номіналом по 100 доларів кожна з серією та номером: PG18047070P; LF37278883A; PF73907836P; PE48827393A; QC09855455A; QC09855454A; PK21988172H; PB84894115V; PB84894112V; PB84894111V; QH17040115A; QK36339065A; QJ07219428A; QJ07219427A; QJ07219436A; QJ07219437A ; PB97521209I; PH31485574B; PB49201908L; PG30076623B; ML33915565E; MK34889553C; QH17040114A; PB84894110V; PB84894109V; PB84894108V; PA51505850C; PK68137182D; PK68137175D; PB09308253D; PA51505838C; PA51505830C; MB81368055M; PE96085511C; MK34889509C; LL41364635J; PB28443383F; PB11175319M; PL13951014B; PB28443381F; LC30385511A; PB11175320M; PB76428382A; LB28146238H; LB16806217J; PD56771129B; PF13910975J; MK16819422B; PB28443385F; PE09334593E; LB30056454B; PK 68137181D; PE09334589E; PF 92925887K; PG37421091C; PB79744059M; PB73201166C; PK32031994B; PF92925888K; PG79315657A; PG79315658H; LB43116593W; ML63963351B; ML63963350B; PB233783091D; PB01798255M; PF19391757F; PF92925889K; PA77337932B; PF22665569L; PH68696849B; PE92925884K; PB74237435M; PK32031996B; PL62593254D; PK34218163B; PK32031995B; PE20382534B; MK73696360A; LB73579313K; MF32085967B; PB74945903I; PB22932741L; PB11175318M; PE09334584E; PK21988173H; ML58095040C; PB10932244I; LE43084714G; LG72589851C; ML05070312C; 6 штук номіналом по 50 доларів кожна з серією та номером: ML90861769A; MB11041664C; ML90861927A; MD16241206A; ML90861971A; MB14041695C; 5 штук номіналом по 20 доларів кожна з серією та номером: NF02769920A; NF02769918A; MB03559705J; ML61179250D; ME74892821D;

-грошові кошти Національного банку України у сумі 17500 (сімнадцять п`ятсот) 16 штук номіналом по 1000 грн. кожна з серією та номером: БН5968088; ГП9552103; ГП9552102; АТ0596759; ГК4875069; АМ4178614; АЕ9747450; БМ4513390; ЯБ9930145; БН5968084; БН5968085; БН5968087; БМ1426754; ГН4876527; ЗЛ4720439; АЛ5305279; 3 штуки номіналом по 500 грн. кожна з серією та номером: ЕМ5718783; ЕМ5718781; ЕМ571878, які було вміщено до спец пакету НПУ №WAR1974077;

-2 (дві) банківські картки «Приватбанк» Золота «Універсальна» № НОМЕР_1 до 08/28, СВВ код «545» та карта «Для виплат» № НОМЕР_2 до 09/28, СВВ код «103» на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які було вміщено до спец пакету НПУ №WAR0057554;

-мобільний телефон марки «Redmi Note 13», з сім картами мобільного оператора «Лайфселл» та «Водафон», які було вміщено до спец пакету НПУ №WAR1974076.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя виходив з того, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції повністю погодитись не може, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурором під час звернення із вищевказаним клопотанням та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Згідно положенням до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, у порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт, в частині накладення арешту на 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) доларів США та грошових коштів Національного банку України у сумі 17500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень, належним чином не перевірив та не обґрунтував в ухвалі мету та правову підставу для такого арешту, обмежившись лише переліком норм кримінального процесуального закону, які регулюють порядок накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Разом з тим, не зважаючи на те, що органом досудового розслідування визнано речовими доказами вищевказані вилучені грошові кошти, в ухвалі слідчого судді належним чином не обґрунтовано підстави та мету арешту цього майна.

Ухвала слідчого судді містить лише опис встановлених органом досудового розслідування обставин вчинення кримінальних правопорушень, без наведення обґрунтувань, які б давали розумні підстави вважати, що вищевказане вилучене майно (грошові кошти), зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, та/або набуте кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею, також, належним чином не досліджено усі наведені прокурором підстави накладення арешту на майно, та помилково встановлено, що вилучене під час обшуку майно, зокрема грошові кошти, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, з огляду на те, що на час постановлення ухвали власники грошових коштів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не мали процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого у даному кримінальному провадженні.

При цьому, колегією суддів взято до уваги долучені до апеляційної скарги письмові докази на підтвердження отримання ОСОБА_6 коштів від ІНФОРМАЦІЯ_3 як одноразова грошова допомога згідно з рішенням Міністерства оборони України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168.

З огляду на викладене колегія суддів вважає недоведеними та необґрунтованими посилання прокурора на те, що вилучені грошові кошти мають доказове значення для досудового розслідування даного кримінального правопорушення.

Таким чином, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власника майна.

На думку колегії суддів, орган досудового розслідування в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

З огляду на наведене, надаючи оцінку наданим прокурором матеріалам судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що накладення арешту на 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) доларів США та грошових коштів Національного банку України у сумі 17500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень, які було виявлено та вилучено під час проведення обшуку в будинку № 185 у місті Миргороді Полтавської області 20.01.2025, за викладених в ухвалі слідчого судді обставин, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням вищевикладеного у сукупності, на думку колегії суддів, слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не перевірено належним чином вказані обставини, які свідчать про відсутність усіх правових підстав для накладення арешту на вказане майно, на які посилається орган досудового розслідування у своєму клопотанні.

Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на майно, у оскаржуваній власником частині, здійснено в порушення вимог закону, а отже втручання в право на мирне володіння майном здійснено без законних на те підстав.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів та вимог апеляційної скарги, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині накладення арешту на грошові кошти, з постановленням в цій частині нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004277 від 04.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В решті ухвала слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Поновити власникам майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року в частині задоволення клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0004277 від 18.10.2023 року про накладення арешту на майно, а саме на:

- грошові кошти у сумі 9 500 (дев`ять п`ятсот ) доларів США купюрами: 91 штука номіналом по 100 доларів кожна з серією та номером: PG18047070P; LF37278883A; PF73907836P; PE48827393A; QC09855455A; QC09855454A; PK21988172H; PB84894115V; PB84894112V; PB84894111V; QH17040115A; QK36339065A; QJ07219428A; QJ07219427A; QJ07219436A; QJ07219437A ; PB97521209I; PH31485574B; PB49201908L; PG30076623B; ML33915565E; MK34889553C; QH17040114A; PB84894110V; PB84894109V; PB84894108V; PA51505850C; PK68137182D; PK68137175D; PB09308253D; PA51505838C; PA51505830C; MB81368055M; PE96085511C; MK34889509C; LL41364635J; PB28443383F; PB11175319M; PL13951014B; PB28443381F; LC30385511A; PB11175320M; PB76428382A; LB28146238H; LB16806217J; PD56771129B; PF13910975J; MK16819422B; PB28443385F; PE09334593E; LB30056454B; PK 68137181D; PE09334589E; PF 92925887K; PG37421091C; PB79744059M; PB73201166C; PK32031994B; PF92925888K; PG79315657A; PG79315658H; LB43116593W; ML63963351B; ML63963350B; PB233783091D; PB01798255M; PF19391757F; PF92925889K; PA77337932B; PF22665569L; PH68696849B; PE92925884K; PB74237435M; PK32031996B; PL62593254D; PK34218163B; PK32031995B; PE20382534B; MK73696360A; LB73579313K; MF32085967B; PB74945903I; PB22932741L; PB11175318M; PE09334584E; PK21988173H; ML58095040C; PB10932244I; LE43084714G; LG72589851C; ML05070312C; 6 штук номіналом по 50 доларів кожна з серією та номером: ML90861769A; MB11041664C; ML90861927A; MD16241206A; ML90861971A; MB14041695C; 5 штук номіналом по 20 доларів кожна з серією та номером: NF02769920A; NF02769918A; MB03559705J; ML61179250D; ME74892821D;

- грошові кошти Національного банку України у сумі 17500 (сімнадцять п`ятсот): 16 штук номіналом по 1000 грн. кожна з серією та номером: БН5968088; ГП9552103; ГП9552102; АТ0596759; ГК4875069; АМ4178614; АЕ9747450; БМ4513390; ЯБ9930145; БН5968084; БН5968085; БН5968087; БМ1426754; ГН4876527; ЗЛ4720439; АЛ5305279; 3 штуки номіналом по 500 грн. кожна з серією та номером: ЕМ5718783; ЕМ5718781; ЕМ571878, які було вміщено до спец пакету НПУ №WAR1974077 - скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0004277 від 18.10.2023 року про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти - відмовити.

В решті ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4