Справа № 991/6293/24
Провадження № 11-кп/991/92/25
Головуючий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

18 квітня 2025 року м. Київ

Суддя-доповідач Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 перевірила апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 14.03.2025, якою відмовлено в задоволенні клопотань про повернення застави,

У С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000006 від 05.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України. Справа перебуває на стадії судового розгляду.

11.02.2025 до суду першої інстанції надійшла заява (клопотання) захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про повернення застави, внесеної за ОСОБА_4 .

Окрім того, 10.03.2025 до суду надійшло ще дві заяви (клопотання) заставодавців: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про повернення грошових коштів, внесених в якості застави за ОСОБА_4 .

Суд першої інстанції, за результатами розгляду вказаних клопотань, своєю ухвалою від 14.03.2025 відмовив у їх задоволенні.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу. Насамперед за її змістом посилається на можливість оскарження такого судового рішення.

Суддя-доповідач перевірила апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону та дійшла висновку, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.

Стаття 392 КПК України закріплює вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, а саме: вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом; а також ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Частиною другою наведеної вище статті передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Виключенням з цього правила є ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Встановлення законодавцем обмеження права на апеляційне оскарження ухвал, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, має на меті забезпечення розумного балансу між ефективністю досудового розслідування і здійсненням дієвого судового контролю щодо дотримання прав і законних інтересів осіб.

Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001).

З поданої апеляційної скарги суддя-доповідач встановила, що адвокат ОСОБА_3 оскаржує ухвалу суду першої інстанції постановлену під час судового розгляду до ухвалення рішення по суті та до «виключного переліку» така ухвала не відноситься.

Отже, вищевикладене дозволяє дійти висновку, що ухвала суду першої інстанції від 14.03.2025 не може бути предметом окремого апеляційного оскарження. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за наслідком розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Отже, оскільки апеляційна скарга подана на ухвалу суду, яка окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, у відкритті провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. 392, 399, 418, 419, 532 КПК України, суддя-доповідач

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_2