Справа № 405/1808/25
провадження № 1-кс/405/789/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2025 м. Кропивницький

Cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 01.04.2025,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2025 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 01.04.2025.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 01.04.2025 ним подано до Кіровоградської обласної прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення, яке було скоєно групою посадових осіб в обличчі: слідчої ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , директора Запорізького НДЄКЦ ОСОБА_7 , за кваліфікацією ч.3 ст.28, ч.2 ст.364, ч.3 ст.371, ч.2 ст.372 КК України. Вказані особи, на думку заявника, за попередньою змовою вчинили умисне кримінальне правопорушення, яке полягало у приховуванні речових доказів, та у відмові в наданні висновку дактилоскопічної експертизи в кримінальному провадженні №0001486 від 02.11.2021 року.

15.03.2022 року, під час судового засідання (продовження запобіжного заходу) слідча ОСОБА_5 , разом з прокурором ОСОБА_6 , завідомо ввели суд в оману, приховали наявність висновку експертизи ДНК №СЕ -19/108-21/14786-БД від 17.02.2022 року, водночас приховали висновки дактилоскопічної експертизи разом з дактилоскопічною карткою. Директором ОСОБА_7 було відмовлено в наданні ОСОБА_4 , як учаснику провадження, висновку експертизи ДНК, та висновку дактилоскопічної експертизи, чим були порушенні його права, зокрема, права на реалізацію захисту.

04.04.2025 заявником отримано від Кіровоградської обласної прокуратури відповідь, якою відмовлено у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Заявник вважає, що посадовими особами Кіровоградської обласної прокуратури проігноровано вимоги ст. 214 КПК України.

За наведених обставин заявник просить зобов`язати прокурора Кіровоградської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР відомості згідно із його заявою від 01.04.2025.

В судовому засіданні заявник підтримав доводи своєї скарги та додав, що відповіді, які надає йому прокурор, не передбачає КПК України; на досудовому розслідуванні були порушення, до нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, де він перебував незаконно, злочин вчинявся на досудовому розслідуванні, на теперішній час це кримінальне провадження перебуває на розгляді у суді. Зазначив, що не важливо, яка заява подається до суду, якого змісту, в ЄРДР повинні вноситись всі відомості, після чого необхідно провести досудове розслідування, а потім закрити кримінальне провадження; зазначив, що його тримали у СІЗО незаконно.

Після запитання слідчого судді з приводу того, чи оскаржувалась ухвала слідчого судді, якою був застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, заявник ОСОБА_4 почав поводити себе агресивно, виражатись нецензурними словами у бік слідчого судді, кинув в обличчя слідчого судді купу паперу, внаслідок чого, слідчим суддею було прийнято рішення про продовження розгляду скарги у відсутність заявника.

Прокурор заперечив відносно задоволення скарги та зазначив, що 01.04.2025 надходила заява Бузницького, але в ній висловлюється незгода з тим, як проводиться досудове розслідування; на теперішній час у кримінальному провадженні триває судовий розгляд і оцінка цьому буде надана судом за результатами розгляду кримінального провадження.

Заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали, додані до скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У судовому засіданні встановлено, що 01.04.2025 за №10689-25 Кіровоградською обласною прокуратурою отримано заяву ОСОБА_4 про вчинення злочину від 01.04.2025, у якій ОСОБА_4 стверджується, що у рамках кримінального провадження №0001486 від 02.11.2021 року, проводилось досудове розслідування СВ ВП №4 ЗРУП ГУНП м. Запоріжжя слідчою ОСОБА_5 , за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.4 ст.152 КК України.

22.04.2022 року, під час відкриття та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, було встановлено відсутність висновку дактилоскопічної експертизи (ідентифікації) порівняння Бузницького відбитків пальців, з відбитком пальця руки третьої особи (злочинця), який був залишений на місці скоєння злочину на папері зі слідами речовим бурого кольору (крові) потерпілої ОСОБА_8 . В матеріалах кримінального провадження №0001486 від 02.11.2021р., взагалі відсутня Бузницького дактилоскопічна карта.

15.04.2022 р., в матеріалах справи є висновок експерта № СЕ -19/108- 22/3343 Д від 15.04.2022 р., стосовно придатності ідентифікації сліду пальця руки третьої особи (злочинця), який був залишений на місці скоєння злочину на папері зі слідами речовини бурого кольору (крові) потерпілої ОСОБА_8 . Експерт зазначив що можливо ідентифікувати даний відбиток пальця.

19.04.2022 р., слідчій ОСОБА_5 , було винесено постанову про проведення дактилоскопічної експертизи стосовно (ідентифікації) порівняння Бузницького відбитків пальців, з відбитком пальця руки який був залишений на папері з речовиною бурого кольору (крові) потерпілої ОСОБА_8 на місці скоєння злочину від 02.11.2021 р. Бузницькому відомо, що висновок який був прихований слідчою ОСОБА_5 є негативний, тому був прихований з метою подальшого тримання Бузницького під вартою.

04.11.2024 р., ОСОБА_4 звернувся з запитом до Запорізького наукового дослідницького експертного криміналістичного центру (далі НДЕКЦ), де просив надати йому належним чином завірену копію висновку дактилоскопічної експертизи.

07.11.2024 р., ОСОБА_4 отримав відповідь на його запит з відмовою в наданні завіреної копії висновку дактилоскопічної експертизи на постанову слідчій ОСОБА_5 , від 19.04.2022 р., посилаючись на надумані обставини, начебто таємну, засекречену інформацію.

ОСОБА_4 , є учасником кримінального провадження №01486 від 02.11.2021 р., в статусі обвинуваченого. Йому відомо що висновки даної дактилоскопічної експертизи є негативними, слідча ОСОБА_5 , навмисно приховала результати дактилоскопічної експертизи для тримання завідома невинної особи під вартою в СІЗО.

Запорізьким НДЕКЦ було грубо порушені Бузницького права на захист, відсутня будь-яка інформація про те, що даний висновок дактилоскопічної експертизи в кримінальному провадження №01486 від 02.11.2021 р., де ОСОБА_9 є обвинуваченим - якимось чином є засекреченим, має гриф таємності щодо обмеження документу для службового користування (далі ДСК), та не встановлено статус кондефіційності. Даний документ є у вільному користуванні, для нього як учаснику провадження.

Тому ОСОБА_9 вбачається, директор НДЕКЦ ОСОБА_7 , увійшов у злочинну змову зі слідчою ОСОБА_5 , за вказівкою слідчої ОСОБА_5 , відмовився надавати ОСОБА_9 як учаснику провадження №01486 від 02.11.2021 р., висновок дактилоскопічної експертизи.

15.03.2022 р., під час судового засідання стосовно продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою (за його відсутністю, з невідомим йому адвокатом ОСОБА_10 ) судом розглядалось дане питання, де слідча ОСОБА_5 , разом з прокурором ОСОБА_6 , ввівши суд в оману, повідомили суд про те, що не залежно від обвинувачення Бузницького все одно не можна відпускати з під варти, на запитання суду чи є в наявності висновок експертизи ДНК, слідча ОСОБА_5 , повідомила суд про те, що даний висновок ДНК ще не готовий, хоча на той час відомо, та встановлено, що висновок ДНК був у слідчій ОСОБА_5 , ще 17.02.2022 р.

Водночас в матеріалах справи №0001486 від 02.11.2021 р., був прихований висновок комплексної комп`ютерно-технічної експертизи, та відсутній диск Бузницького з ОСОБА_11 , знаходження в магазині АТБ в м. Нікополі за адресою вул. Віктора Усова 18, 02.11.2021 р., о 10 год. 04 хв.

Зокрема, знаходячись в СІЗО, Бузницький особисто звертався до Запорізького НДЕКЦ, 04.02.2022 р., з проханням надати йому висновок експертизи ДНК який на 99% повністю підтвердив його не причетність до інкримінованого злочину, та подальшої зміни запобіжного заходу.

Листом в.о. начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_12 вказано, що у зверненні ОСОБА_4 не викладені обставини та не міститься об`єктивних даних про вчинення працівниками правоохоронних органів та керівництвом Запорізького НДЕКЦ будь яких кримінальних правопорушень, а фактично висловлюється незгода з результатами розгляду його запиту та відмовою в наданні запитуваної інформації, що відповідно до вимог чинного законодавства передбачає судовий порядок оскарження. Просив врахувати даний лист при розгляді скарги та відмовити в її задоволенні.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

За ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, положення ст. 214 КПК України, перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

Так, відповідно до вимог ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення про Єдиний реєстр судових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджене наказом Генерального прокурора 30.06.2020 №298 вимагає: відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце та наявний склад кримінального правопорушення, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 761/20985/18 висловлено правову позицію, згідно з якою «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

У постанові ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18 зазначено, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним, з точки зору використання державних ресурсів.

Як встановлено в судовому засіданні, у провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя (головуючий суддя ОСОБА_13 ) перебуває кримінальне провадження №0001486 від 02.11.2021 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де він є обвинуваченим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України. У кримінальному провадженні №0001486 триває судовий розгляд.

Проаналізувавши заяву ОСОБА_4 , з`ясувавши обставини та надавши оцінку доказам, слідчий суддя приходить до висновку, що за своїм змістом та суттю зазначена заява не є повідомленням про злочин, оскільки не містить викладу обставин, які б могли свідчити про вчинення будь-яких дій, які мають ознаки кримінального правопорушення.

Як вбачається з заяви від 01.04.2025, її зміст зводиться до того, що ОСОБА_4 фактично висловлює незгоду з проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0001486, в тому числі з результатами розгляду його запиту щодо надання висновку дактилоскопічної експертизи та відмовою в наданні запитуваної інформації. Також висловлюється незгода з боку скаржника ОСОБА_4 із діями та рішеннями вказаних процесуальних осіб у межах даного кримінального провадження, із методами проведення судового розслідування та ходом судового розгляду.

Проте, у даному кримінальному провадженні триває судовий розгляд, та оцінка доказів щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності буде надана судом за результатами розгляду кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що за своїм змістом та суттю заява ОСОБА_4 не є повідомленням про злочин, оскільки не містить викладу обставин, які б могли свідчити про вчинення будь-яких дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, та відмовляє у задоволенні скарги ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 303, 305 - 307, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 01.04.2025, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14