Номер провадження: 11-сс/813/837/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27 березня 2025 року про відмову у задоволені скарги на бездіяльність посадових осіб Малиновської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР),

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Малиновської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, подану у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що скаржник під час судового розгляду скарги, не довів, що мало місце вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 114-1, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 442 КК України Президентом України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, заявник, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою задовольнити скаргу у повному обсязі, зобов`язати відповідальних посадових внести до ЄРДР відомості, які містяться у поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя проігнорувала імперативні положення ч. 4 ст. 214 КПК України, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 направила на адресу апеляційного суду заяву, в якій просить розглядати апеляційну скаргу за її відсутності, проти її задоволення заперечував.

Ухвалою судді-доповідача Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року розгляд апеляційної скарги заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27 березня 2025 року призначений у режимі відеоконференції з Державною установою «Одеський слідчий ізолятор», де утримується заявник (а.с.75-76). Натомість, ОСОБА_6 відмовився отримання вказаної ухвали та надання розписки про її отримання, що підтверджується актом від 05 травня 2025 року, який надійшов з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» (а.с.85-86).

Судове засідання апеляційного суду у режимі відеоконференції за участю ОСОБА_6 призначене на 15 травня 2025 року, не відбулось, оскільки заявник ОСОБА_6 вибув з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до Приморського районного суду м Одеси для участі у судовому засіданні, що підтверджується лист начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор» (а.с.89).

Приймаючи до уваги скорчені строки розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, та той факт, що у даному випадку апеляційним судом вжиті усі можливі заходи для забезпечення участі ОСОБА_6 у судовому засіданні, тому з метою дотриманням розумних строків розгляду справи, колегія суддів, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

У ч.1 ст.404 КПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. А тому ухвала переглядається в межах апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положеннями ч.4 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

При цьому в ЄРДР, як вбачається з п.4 ч.5 ст.214 КПК України, вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду в постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18, провадження №51-4229км20, дійшов до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відтак, внесенню до ЄРДР підлягають не всі заяви про вчинення кримінальних правопорушень, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення саме кримінального правопорушення.

Як вбачається із тексту заяви ОСОБА_6 вказує про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 114-1, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 442 КК України Президентом України ОСОБА_8 .

Дослідивши зазначені доводи, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що у заяві про кримінальні правопорушення не наведено тих необхідних відомостей, що можуть свідчити про кримінальні правопорушення та, які б могли бути підставами для початку досудового розслідування. Заявник не наводить об`єктивних даних, які б підтверджували зазначені ним відомості, а лише висуває загальне припущення про можливе вчинення протиправних (злочинних) дій, надаючи суб`єктивну оцінку правомірності тих чи інших дій, виходячи з власного аналізу та бачення (трактування) норм закону України про кримінальну відповідальність.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне ж відкриття кримінального провадження є недопустимим, позаяк призводить до можливого порушення прав конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційовано, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Артіко проти Італії» від 13.05.1980, не гарантується захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Крім того, апеляційний суд звертає вагу, що з моменту складення присяги Президент України користується гарантією недоторканності. Як зазначено у висновку Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України про надання висновку щодо відповідності Конституції України Римського Статуту Міжнародного кримінального суду (справа про Римський Статут) від 11 липня 2001 року №3-в/2001-недоторканність певної категорії посадових осіб це не їх привілей; вона пов`язана з виконанням ними важливих державних функцій, а тому відповідно до Конституції України і міжнародно-правових зобов`язань України не може розглядатися як гарантія їх безкарності. Недоторканність народних депутатів України, Президента України, суддів передбачає лише спеціальні умови притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Таким чином, право недоторканності Президента України треба розуміти як органічну складову його конституційного статусу, що має на меті забезпечення умов для реалізації покладених на нього повноважень.

Відповідно до Конституції України, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого Закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції України і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Водночас Конституцією України регламентовано, що слідчий чи прокурор не мають повноважень розпочинати досудове розслідування щодо Президента України, а такі повноваження мають тільки спеціальні тимчасові слідчі комісії, до складу якої включаються спеціальний прокурор і спеціальні слідчі.

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 309, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд ,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27 березня 2025 року про відмову у задоволені скарги на бездіяльність посадових осіб Малиновської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4