УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року

м. Київ

справа № 569/20473/24

провадження № 51-1669 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31 березня 2025 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року,

встановив:

Із матеріалів за скаргою вбачається, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31 березня 2025 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_6 у рамках кримінального провадження № 0000032 від 24 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201-4 Кримінального кодексу України про накладення арешту на майно. Накладено арешт на майно, а саме на речі які вилучено 14 березня 2025 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та позбавлено всіх осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Рівненський апеляційний суд ухвалою від 24 квітня 2025 року зазначене рішення місцевого суду залишив без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Не погодившись з судовими рішеннями, адвокат ОСОБА_5 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 310 КПК визначено, що оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку, а відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та копій судових рішень, долучених до неї, заявник не погоджується з судовими рішеннями, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку. Отже, такі судові рішення не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31 березня 2025 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3