Справа № 473/6258/24
Номер провадження 1-кп/473/100/2025
У Х В А Л А

іменем України

"24" квітня 2025 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

його захисник адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000884 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вознесенськ Миколаївської області, раніше судимий, проживає по АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор підтримала подане нею до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки не зменшилися ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інші правопорушення.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

При розгляді клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує, що згідно із ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ст.181 КПК України не передбачає порядку продовження строку домашнього арешту на стадії судового розгляду провадження, тому суд враховує загальні засади кримінального провадження, а саме законність (ч.6 ст.9 КПК України) та положення ч.7 ст.181 КПК України про те, що строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Строк домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 06 травня 2025 року, однак судовий розгляд не завершено з причин, що від суду не залежать, оскільки не допитано через їх неявку всіх свідків сторони обвинувачення, самого обвинуваченого та не проведено судові дебати.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним за пред`явленим обвинуваченням свідчить про наявність ризику переховування від суду.

На момент розгляду клопотання прокурора сукупний строк перебування обвинуваченого на домашньому арешті не перевищує шестимісячного строку такого запобіжного заходу, який визначено ч.6 ст.181 КПК України.

Щодо ризиків, про які зазначила прокурор, то суд вважає доведеним ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину проти власності за ч.4 ст.185 КК України, санкція якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того як вбачається із змісту обвинувачення правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце в період непогашених судимостей обвинуваченого. Доведеним є й ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки він раніше судимий за вчинення злочинів проти власності.

За такого клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу підлягає задоволенню.

Також підлягає задоволенню і клопотання прокурора свідків сторони обвинувачення, які не з`явилися в судове засідання, яке було призначено на 14 год. 24 квітня 2025 року, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, про що у справі є розписки про вручення цим свідкам повісток поліцією. Про причини неявки до суду свідки - не повідомили.

Суд вважає, що стосовно свідків слід застосувати привід, оскільки ст.142 КПК України передбачає, що суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи. Тим більш більше, що суд згідно із ст.23 КПК має сприймати докази та покази свідків лише безпосередньо. Поважні причини неприбуття свідків до суду, визначені ст.138 КПК України, встановлені не були.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 199, 331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 24 червня 2025 року включно за адресою АДРЕСА_1 .

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 залишати місце свого проживання цілодобового, окрім виклику до суду, та зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду, а також утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками за даним кримінальним провадженням.

Застосувати до свідків ОСОБА_6 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , який проживає за адресою АДРЕСА_3 , - привід з метою допиту в судовому засіданні, яке відбудеться 12 травня 2025 року об 11 годині в приміщення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області зал судових засідань №3.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Про виконання приводу або про неможливість його виконання із зазначенням причин інформувати головуючого до засідання письмово.

Копію ухвали для виконання приводу свідків та контролю за запобіжним заходом направити до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївської області.

Ухвала суду не може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду відповідно до ч.5 ст.331 та ч.5 ст.394 КПК України та підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1