УХВАЛА

30 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 1-4/2003 (№ 1-2/2007)

провадження № 13-23зк25

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

перевірила заяву ОСОБА_19 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Волинської областівід 5 грудня 2003 року і

встановила:

Як видно з матеріалів провадження за заявою та наявних у Верховному Суді даних, вироком Апеляційного суду Волинської областівід 5 грудня 2003 року (справа № 1-4/2003) ОСОБА_19 засуджено за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Цим же вироком ОСОБА_19 виправдано за пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 115 , ч. 4 ст. 187 КК за недоведеністю його винуватості у вчиненні цих злочинів та за ч. 1 ст. 194 КК - за відсутністю складу злочину.

Ухвалою Верховного Суду України від 15 червня 2004 року цей вирок у частині виправдання ОСОБА_19 за пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК скасовано і направлено справу на додаткове розслідування.

Вироком Апеляційного суду Рівненської області від 27 квітня 2007 року (справа № 1-2/2007) ОСОБА_19 засуджено за сукупністю злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК із застосуванням частин 1, 4 ст. 70 КК, до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Ухвалою Верховного Суду України від 12 червня 2008 року вирок суду щодо ОСОБА_19 залишено без змін.

Не погодившись із такими рішеннями, засуджений ОСОБА_19 неодноразово звертався до суду із заявами про перегляд вироку Апеляційного суду Рівненської області від 27 квітня 2007 року за нововиявленими обставинами.

Зокрема, ухвалами Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 січня та 25 червня 2020 року заяви ОСОБА_19 про перегляд вироку Апеляційного суду Рівненської області від 27 квітня 2007 року щодо нього за нововиявленими обставинами повернуто заявнику, оскільки він не усунув недоліків, зазначених в ухвалах цього суду про залишення заяв без руху.

Ухвалами Волинського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 січня та 25 червня 2020 року залишено без змін.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 11 січня 2022 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_19 на вказані вище ухвали Волинського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року.

Наразі ОСОБА_19 звернувся до Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Волинської області від 5 грудня 2003 року, який вважає незаконним. Посилається на те, що досудове слідство проводилося неналежно, справу щодо нього сфальсифіковано, суди не взяли до уваги фактичні обставини справи, показання окремих свідків та інші докази.

Велика Палата, перевіривши наведені в заяві доводи та додані до неї матеріали, дійшла висновку, що у її прийнятті до провадження слід відмовити.

У КПК імперативно визначено випадки, у яких перегляд судових рішень здійснює саме Велика Палата, а також підстави такого перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 463 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин. Правила інстанційної підсудності вимагають, щоб кримінальне провадження за нововиявленими обставинами здійснював лише той суд, який ухвалив рішення, що переглядається (ч. 4 ст. 33 КПК). Склад такого суду визначається за приписами ч. 11 ст. 35 цього Кодексу. Таким чином, Велика Палата вправі переглядати за нововиявленими обставинами лише власні рішення у випадку, якщо вона раніше розглянула справу і першою допустила помилку внаслідок незнання про існування цих обставин.

Велика Палата у справі засудженого судових рішень не ухвалювала.

Отже, Велика Палата не є належним судом для перегляду за нововиявленими обставинами вироку щодо ОСОБА_19 . Проте наведених законодавчих положень ОСОБА_19 не врахував і порушив питання про перегляд на підставі ч. 2 ст. 459 КПК вироку щодо нього, який Велика Палата не ухвалювала і за законом не може переглянути.

З огляду на викладене у прийнятті до провадження заяви ОСОБА_19 має бути відмовлено.

Керуючись статтями 459, 463, 464 Кримінального процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду

ухвалила:

Відмовити у прийнятті до провадження Великою Палатою Верховного Суду заяви ОСОБА_19 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Волинської області від 5 грудня 2003 року.

Заяву й усі додані до неї матеріали повернути особі, яка їх подала.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_10
ОСОБА_3 ОСОБА_11
ОСОБА_5 ОСОБА_12
ОСОБА_4 ОСОБА_13
ОСОБА_6 ОСОБА_14
ОСОБА_7 ОСОБА_15
ОСОБА_8 ОСОБА_16
ОСОБА_9 ОСОБА_17
ОСОБА_18