Справа №678/1048/25
Провадження №1-кп-678-102/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Летичів матеріали кримінального провадження за №0000258 від 19.06.2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Деражня, Деражнянського району Хмельницької області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, неодруженої, на утриманні неповнолітніх дітей немаючої, непрацюючої, інвалідності немаючої, раніше неодноразово судимої, а саме: 06.06.2008 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки; 06.08.2009 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ст.ст.185 ч.3, 162 ч.1, 70, 71 КК України до покарання у виді 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі; 11.03.2010 року вироком Деряжнянського районного суду Хмельницької області за ст.ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України до покарання у виді 4 (чотири) роки 9 (дев`ять) місяців позбавлення волі; 08.04.2016 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік; 19.11.2018 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з встановленням іспитового строком на 2 (два) роки; 29.03.2019 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (тьрох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з встановленням іспитового строком на 2 (два) роки; 23.08.2019 року вироком Деряжнянського районного суду Хмельницької області за ст.ст.185 ч.2, 71, 70 ч.4 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі; 25.11.2019 року вироком Старосинявського районного суду Хмельницької області за ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 5 (п`ять) місяців позбавлення волі, 14.12.2022 року ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області звільненої умовно-достроково 22.12.2022 року; 04.04.2025 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, востаннє 04.04.2025 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на шлях виправлення не стала та вчинила новий корисливий злочин.

Так, 24.05.2025 року близько 08 год. 00 хв. (більш точної години під час досудовим розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні рейсового автобуса, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із сполученням «Вінниця-Хмельницький», під час руху по автомобільній дорозі М-30 сполученням «Стрий-Ізварине» між населеними пунктами Летичів та Подільське, Летичівської ТГ, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, на пасажирському сидінні виявила мобільний телефон марки «Хіаоmі», моделі «2201117SV», (Redmi Note 11 S), ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , із серійним номером НОМЕР_4 , після чого прийняла рішення про таємне його викрадення.

Тоді ж, ОСОБА_5 перебуваючи в тому ж місці, в той же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та наживи, усвідомлюючи протиправний та суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, достовірно знаючи що на території України діє правовий режим воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, неодноразово продовженого Указами Президента України, востаннє №235/2025 від 09.05.2025 року, скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_4 та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, взяла до рук мобільний телефон марки «Хіаоmі», моделі «2201117SV» (Redmi Note 11 S), IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , із серійним номером НОМЕР_4 , вартістю 3783 грн., в прозорому силіконовому чохлі типу бампер вартістю 100 грн., із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» вартістю 270 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, таким чином незаконно заволодівши ним, після чого, щоб не бути викритою за вчинення крадіжки, вимкнула мобільний телефон та помістила його до кишені власного одягу та на автобусній зупинці с.Подільське, Летичівської ТГ, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, вийшла з автобуса, таким чином розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 4153 грн.

Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану).

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялась та надала суду показання, про те, що вона дійсно за вказаних обставин, у вказаний час та у вказаному місці вчинила дане кримінальне правопорушення. Всі обставини зазначені у обвинувальному акті вона визнає в повному обсязі, нічого не оспорює та підтверджує їх, її показання є правдивими та істинними. Вона визнає також, що своїми протиправними діями вона завдала потерпілому ОСОБА_4 , майнової шкоди на суму 4153 грн. Вона підтверджує те, що вона раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності та була засуджена до реальної міри покарання та відбувала її в місцях позбавлення волі, востаннє вона засуджена 04.04.2025 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч.4 ст.ст.185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Вона не може пояснити чому вона на даний час вчинила дані крадіжки, можливо тому що їй не вистачає коштів на проживання. Вона зробила для себе відповідіні висновки на майбутнє після вчинення даних крадіжок, та більше такого вчиняти не буде, обіцяє вести законослухняний спосіб життя. Свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення вона визнає в повному обсязі, щиро розкаюється, просить вибачення за свої дії та просить суд суворо її не карати.

Потрепілий ОСОБА_4 у судовому засіданні надав показання про те, що він 24.05.2025 року близько 07 год. 00 хв. ранку на рейсовому автобусі виїхав з м.Вінниця, у напрямку до м.Хмельницький, та сидів у салоні автобуса на задньому сидінні. Вже проїхавши станцію «Летичів» в напрямку до м.Хмельницького він у салоні автобусу пересів зі своїми речами на переднє пасажирське сидіння яке було вільне. При цьому спочатку свій телефон він поклав до кишені своєї куртки, яка не закривається, а потім належний йому телефон лежав біля куртки на сидінні. Потім доїжджаючи до селища Меджибіж, Хмельницької області, він виявив відсутність свого мобільного телефону марки «Хіаоmі», моделі «2201117SV», (Redmi Note 11 S) в чохлі з карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», його не було ні в кишені куртки, ні на пасажирському сидіні. Потім він просив пасажирів зателефонувати йому на його мобільний телефон, однак його телефон вже був ввимкненний та знаходився поза зоною досяжності. В подальшому він доїхав до м.Хмельницького, та просив людей щоб вони зателефонували йому на його мобільний телефон, однак його телефон все теж був ввимкненний та знаходився поза зоною досяжності. В подальшому він звернувся до працівників поліції з приводу крадіжки його мобільного телефону. В разі якщо суд прийде до висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, то він просить суд суворо її не карати, він пробачає її за вчинення даної крадіжки.

Судом встановлено, що показання обвинуваченої ОСОБА_5 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції. За таких обставин, суд переконавшись, у відсутності сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та потерпілого, дослідженням, зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновок експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченої у відповідності до положень КК України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, відповідно до ч.1 ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 судом не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 повністю та беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаялась, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, що відповідно пом`якшує їй покарання.

Однак, ОСОБА_5 являється особою раніше неодноразово судимою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності та відбувала реальні міри покарання, остання маючи не зняту, та не погашену судимість, повторно вчинила новий корисливий злочин проти власності, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких, що свідчить про виключно негативну характеристику обвинуваченої та небажання вести законослухняний спосіб життя.

Також встановлено, що вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 04.04.2025 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, який ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду від 08.07.2025 року залишено без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Тобто, дане кримінальне правопорушення обвинувачена ОСОБА_5 вчинила вже після ухвалення вироку Летичівського районного суду Хмельницької області від 04.04.2025 року, що свідчить про те, що навіть після ухвалення вироку суду, це не призвело до позитивних змін в її особистості і не створило у неї готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, особу винної, позицію сторони обвинувачення та сторони захисту щодо призначення обвинуваченій покарання, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції її від суспільства та їй слід призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, та відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 04.04.2025 року за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі (справа №678/358/25).

На думку суду саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами.

Кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди на суму 4153 грн., цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні становлять 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 коп., а саме за проведення судової товарознавчої експертизи, висновок експерта №СЕ-19/123-25/9173-ТВ від 26.06.2025 року (довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/123-25/9173-ТВ від 26.06.2025 року), які у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового провадження не оспорюється.

Також, оскільки обвинувачена ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, має незняту та непогашену судимість, засуджується до позбавлення волі на певний строк і перебуваючи на волі може ухилятися від суду та займатися злочинною діяльністю, тому з метою забезпечення її належної процесуальної поведінки, забезпечення виконання судового рішення, обвинуваченій ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили слід змінити раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою. Лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 110, 124, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 04.04.2025 року за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (років) років позбавлення волі (справа №678/358/25), та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (років) років 6 (місяців) позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_5 змінити із домашнього арешту на тримання під вартою, взявши її під варту із зали судових засідань негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 21 липня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход державного бюджету документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, які становлять 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 коп., а саме за проведення судової товарознавчої експертизи, висновок експерта №СЕ-19/123-25/9173-ТВ від 26.06.2025 року (довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/123-25/9173-ТВ від 26.06.2025 року) (Т.1 а.с.61-68).

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази, а саме тимчасово вилучене під час огляду місця події 19.06.2025 року майно: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 11 S», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , із серійним номером НОМЕР_4 , прозорий силіконовий чохол, сім карту мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», - після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - за належністю, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 20.06.2025 року (ЄУН справи №678/983/25 провадження №1-кс-678-460/25) (Т.1 а.с.55-56).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1