Справа № 203/7172/24
Провадження № 1-в/0203/34/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро подання заступника начальника відділу № 4 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, громадянина України, азербайджанця, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , призначеного йому за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.03.2021 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вказане подання відділу № 4 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях.

У поданні на вирішення суду поставлено питання про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.03.2021 року, відповідно до якого відносно ОСОБА_5 був засуджений та йому призначено покарання за ч. 1 ст. 249 КК України у виді одного року обмеження волі.

В обґрунтування подання вказано, що 15.04.2021 року вирок набрав законної сили. 05.05.2021 року вирок отриманий Відділом № 4 філії Державної установи «Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ( далі - Відділ № 4), у цей же день прийнятий до виконання. До теперішнього часу ОСОБА_5 призначене судом покарання не відбув. В матеріалах справи відсутні відомості, які б доводили ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання, зокрема відомості щодо його притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України або вчинення ним нового злочину, а отже немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався. На підставі ст.80 КК України орган пробації просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання щодо нього обвинувального вироку суду.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, у зв`язку з тим, що вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.03.2021 року, на підстави ч. 4 ст. 70 КК України, був поглинутий вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.10.2021 року та остаточно призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, а тому просила відмовити у задоволенні подання..

Представник органу пробації та засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не надали, заяв про відкладення слухання справи до суду не надходило.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали подання, приходить до наступних висновків.

При дослідженні матеріалів, встановлено, що вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.03.2021 року, відповідно до якого відносно ОСОБА_5 був засуджений та йому призначено покарання за ч. 1 ст. 249 КК України у виді одного року обмеження волі.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки - два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Разом з тим, під час розгляду подання встановлено, що вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.03.2021 року, якого стосується подання, не підлягає самостійному виконанню, оскільки він охоплений остаточним вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.10.2021 року, постановленим пізніше, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, тобто у зв`язку з призначенням покарання за сукупністю злочинів. Саме цим вироком визначено остаточне покарання,.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що подання органу пробації не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання заступника начальника відділу № 4 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський

районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1