УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001034 від 01.11.2024

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що Головним слідчим управління СБ України здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001034 від 01.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що забезпечення мобілізаційної готовності є невід`ємною частиною законної діяльності Збройних Сил України, а виключення з військового обліку придатних за станом здоров`я осіб, без наявних на те правових підстав перешкоджає законній діяльності Збройних Сил України в частині їх обов`язку з підтримання належної мобілізаційної готовності.

У вказаний особливий період ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, за грошову винагороду за попередньою змовою групою осіб, розпочав організовувати виготовлення військовозобов`язаним особам чоловічої статі медичної документації, яка містить завідомо неправдиві відомості про захворювання, які надають підстави для визнання непридатними до військової служби та виключення з військового обліку, а також документації, що містить завідомо неправдиві відомості щодо відношення особи до військової частини та проходження військово-лікарської комісії при відповідній військовій частині чимперешкоджав законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Так, у листопаді 2024 року, більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, підтвердив ОСОБА_6 свою можливість за грошову винагороду сприяти останньому в ухиленні від мобілізації.

26.11.2024 о 14 год 51 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Київ, на вулиці Ярославів Вал, під час особистої зустрічі повторно повідомив ОСОБА_6 про свою готовність за грошову винагороду в розмірі 5 000 доларів США, сприяти останньому в ухиленні від мобілізації, запропонувавши отримати медичну документацію, яка б свідчила про непридатність ОСОБА_6 до проходження військової служби за станом здоров`я та подальше виключення останнього з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 зазначив, що для отримання вказаної медичної документації ОСОБА_6 необхідно надати копію паспорту громадянина України, копію картки платника податків, а також грошові кошти у розмірі 2 000 доларів США.

04.12.2024 о 15 год 30 хв ОСОБА_4 діючи відповідно до розробленого ним злочинного плану, переслідуючи злочинний умисел спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в частині ухилення громадян, у т.ч. ОСОБА_6 , від мобілізації, зустрівся з ОСОБА_6 за адресою: м. Київ, вул. Василя Іваніса, буд. 3, за місцем розташування поліклініки «Амбулаторія Сімейної медицини» та отримав від нього грошові кошти в сумі 2 000 доларів США і копії вищевказаних документів.

Також в ході даної зустрічі ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_6 має укласти декларацію з лікарем ОСОБА_7 , який за невстановлених обставин заздалегідь був залучений ОСОБА_4 до протиправної діяльності, і який випише йому направлення на проходження медичних обстежень, за результатами яких ОСОБА_6 поставлять діагноз, який надасть підстави для отримання висновку ВЛК про непридатність до проходження військової служби.

09.12.2024 ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зустрілися за адресою: АДРЕСА_1 , та в ході зустрічі лікар ОСОБА_7 , будучи об`єднаним з ОСОБА_4 єдиним умислом, спрямованим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в частині ухилення громадян, у т.ч. ОСОБА_6 , від мобілізації, і виконуючи свою частину обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу, виписав ОСОБА_6 , який не має проблем зі здоров`ям, направлення на стаціонарне лікування у відділенні кардіології та повідомив, що буде і далі створювати записи в електронній системі охорони здоров`я «eHealth» аби наповнювати медичну картку останнього зверненнями до лікаря зі скаргами на здоров`я для виставлення у майбутньому діагнозів «гіпертонія», «панкреатит», «остеохондроз», а для підтвердження цих діагнозів необхідно буде на тиждень лягти у названу ними лікарню.

За результатами вказаної зустрічі, в профілі ОСОБА_6 в електронній системі охорони здоров`я «eHealth» з`явилася інформація про прийом 09.12.2024 у лікаря ОСОБА_7 , причиною звернення до лікаря зазначено «Гіпертонія з ускладненням», встановлений діагноз «К87 Гіпертонія з ускладненням», а також виписане направлення на стаціонарне лікування загального напрямку.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, заздалегідь, але не пізніше 14.03.2025, залучив до протиправної діяльності військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_5 , який будучи об`єднаним з ОСОБА_4 єдиним умислом, спрямованим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в частині ухилення громадян, у т.ч. ОСОБА_6 , від мобілізації, і виконуючи свою частину обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу, за невстановлених обставин виготовив і передав ОСОБА_4 фіктивне направлення на військово-лікарську комісію у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на ім`я ОСОБА_6 , 1988 р.н.

В свою чергу, 19.03.2025 о 15 год 13 хв, ОСОБА_4 , виконуючі взяті на себе раніше перед ОСОБА_6 зобов`язання, надіслав останньому вищевказане направлення поштовим зв`язком «Нова Пошта».

Того ж дня, о 15 год 23 хв, ОСОБА_4 , діючи в межах попередньо досягнутої домовленості з ОСОБА_5 про спільне вчинення злочину, використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_2 , у месенджері «WhatsApp» записав ОСОБА_6 голосове повідомлення на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , де повідомив, що у разі перевірки його документів представниками ТЦК, останньому необхідно пред`явити направлення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та зателефонувати начальнику рекрутингового центру військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_5 за номером мобільного телефону НОМЕР_4 , і останній підтвердить дійсність направлення.

20.03.2025 о 16 год 00 хв ОСОБА_6 отримав відправлення ОСОБА_4 , а саме: направлення Голові військово-лікарської комісії у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період, на ім`я ОСОБА_6 , 1988 р.н., виконаного на бланку військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, від 2025 року №1/27/10- …., за підписом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 та з відтиском печатки «*Національна гвардія України * військова частина НОМЕР_1 ідентифікаційний код НОМЕР_5 ».

01.04.2025 об 11 год 23 хв, ОСОБА_6 здійснив дзвінок з особистого номеру мобільного телефону НОМЕР_6 на номер мобільного телефону НОМЕР_4 , який використовує ОСОБА_5 та повідомив йому, що виникла необхідність у підтвердженні правдивості відношення ОСОБА_6 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та дійсності направлення на військово-лікарську комісію.

В ході даної розмови ОСОБА_5 , усвідомлюючи що ОСОБА_6 не має відношення до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, виконуючи свою частину обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації умислу на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, повідомив, що особисто виписував направлення ОСОБА_6 та підтвердив, що останній дійсно проходить військово-лікарську комісію у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, а також те, що його відпустили для узгодження побутових питань перед мобілізацією до бойової частини.

Того ж дня, о 11 год 38 хв, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідків, зателефонував з особистого номеру мобільного телефону НОМЕР_4 ОСОБА_6 на номер мобільного телефону НОМЕР_6 та повідомив, що останній повинен йому надати 300 доларів США, за підтвердження дійсності направлення.

Також встановлено, що до вказаної протиправної діяльності в частині організації виготовлення військовозобов`язаним особам чоловічої статі медичної документації щодо непридатності до військової служби причетний громадянин України ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підозрюються у вчиненні за попередньою змовою групою осіб перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

24.04.2025 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненнікримінальногоправопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

21.04.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_10 (справа №761/15850/25, провадження №1-кс/761/11126/2025) надано дозвіл на проведення обшукуквартири, за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відшукання, виявлення речей і документів, що мають значення для досудового розслідування, а також містять відомості, які будуть доказами під час судового розгляду, зокрема:

- комп`ютерної техніки та мобільних терміналів систем зв`язку (персональних комп`ютерів, моноблоків, ноутбуків, нетбуків, планшетів, мобільних телефонів, смартфонів тощо), на яких в тому числі використовуються мобільні системи миттєвого обміну інформацією (WhatsApp, Signal, Viber, Telegram тощо), а також електронних носіїв інформації (зокрема й накопичувачів на жорстких (твердих) магнітних дисках (HDD), оптичних дисків, флеш-накопичувачів, карт пам`яті (флеш-карт), на яких зафіксовані і які містять відомості щодо виготовлення підроблених лікарських документів, що надають підстави для визнання непридатними до військової служби та виключення з військового обліку, а також які містять відомості щодо виготовлення фіктивних відношень (направлень на ВЛК) осіб чоловічої статі до військових частин;

- документації за підписом лікаря ОСОБА_7 щодо поставлення діагнозів, в тому числі направлення на проходження стаціонарного лікування особам чоловічої статі;

- документації, виданоївійськовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, а саме: направлення на проходження військово-лікарської комісії, в тому числі за підписом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 ;

- гербової печатки «*Національна гвардія України * військова частина НОМЕР_1 ідентифікаційний код НОМЕР_5 »;

- бланків документації з відтиском печатки «*Національна гвардія України * військова частина НОМЕР_1 ідентифікаційний код НОМЕР_5 »;

-не менше 10 (десяти) документів підготовлених за період 2024-2025 років, що містять особисті підписи та рукописні записи ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , необхідні для використання під час проведення судових експертиз;

- журналів, блокнотів, записників, щоденників, зошитів, чернеток з друкованими та/або рукописними записами, в яких зберігаються номери телефонів потенційних та/або реальних осіб, що зверталися за оформленням підроблених лікарських документів, а також містяться відомості щодо вступу у злочинну змову співучасників злочину.

24.04.2025, на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, проведено обшук квартири, за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено:

1) мобільний телефон марки «iPhone 12 ProMax» синього кольору с/н: НОМЕР_7 IMEI: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 , з сім-картою з номером мобільного телефону НОМЕР_10 .

24.04.2025 вищевказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001034 від 01.11.2024, як такі, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою забезпечення зберігання речових доказів, враховуючи, що з матеріалів досудового розслідування вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені 24.04.2025 у ході проведення обшуку квартири, за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , речі, предмети відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, арешт вказаного у клопотанні майна, для кримінального провадження, буде мати доказове значення.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення необхідних експертиз прийняття законних рішень у кримінальному провадженні, прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно.

Прокурор просив слідчого суддю проводити розгляд клопотання без його участі.

Власник майна, будучи належним чином повдіомленим про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного у клопотанні прокурора майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було вилучено 24.04.2025 у ході проведення обшуку квартири, за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

1) мобільний телефон марки «iPhone 12 ProMax» синього кольору с/н: НОМЕР_7 IMEI: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 , з сім-картою з номером мобільного телефону НОМЕР_10 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1