Справа № 502/825/25
УХВАЛА

24 квітня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кілія, кримінальне провадження, відомості про яке 29.11.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001575, за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні з розгляду даного кримінального провадження прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що обвинувачений вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення за яке передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, у зв`язку з чим може здатися до спроб переховуватися від суду. Крім того, обвинувачений офіційно не працює та може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з застосуванням насилля у стані алкогольного сп`яніння, яке призвело до смерті потерпілого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, зазначивши, що вина обвинуваченого не доказана, оскільки з боку обвинуваченого це був самозахист, він не має наміру переховуватись від слідства або суду, вичняти нові кримінальні правопорушення та впливати на свідків, а тому вважає, що буде достатнім застосувати до ОСОБА_5 більш мякий запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому підтримав свого захисника.

Заслухавши заявлене прокурором клопотання, думку обвинуваченого та його захисника, судом встановлено наступне.

На досудовому слідстві ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався.

Статтею 177 КПК України передбачено, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

ОСОБА_5 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення за яке передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, у зв`язку з чим може здатися до спроб переховуватися від суду. Крім того обвинувачений офіційно не працює та може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з застосуванням насилля у стані алкогольного сп`яніння, яке призвело до смерті потерпілого, в зв`язку з чим підстави для зміни застосованого відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

Враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, чи незаконно впливати на свідків, а тому, для забезпечення виконання процесуальних дій застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого не забезпечить його належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим необхідно продовжити строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд, враховуючи зазначені вище норми законодавства та практику Європейського суду з прав людини, на підставі наданих матеріалів та оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, у зв`язку з чим, судом не визначається розмір застави.

Враховуючи, що захисником обвинуваченого не доведена необхідність зміни запобіжного заходу, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 181-184, 193-194, 196, 315, 372, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника відмовити.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити дію застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб - до 22 червня 2025 року включно, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою припиняє свою дію після 22.06.2025 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28.04.2025 року.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1