Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/485/25
Номер проведження 1-кп/508/36/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у селищі Миколаївка Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 23.04.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Миколаївки Миколаївського району Одеської області, громадянки України, освіта середня, неодруженої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимої 15.01.2025 року Миколаївським районним судом Одеської області за ст.390-1 КК України до 1 року пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, суд

установив:

ОСОБА_6 вчинила домашнє насильство, тобто умисне систематичне психологічне насильство щодо іншої особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи її співмешканця ОСОБА_5 за наступних обставин:

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є співмешканцями з грудня 2021 року.

Протягом 2024-2025 років ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 умисно систематично вчиняла психологічне насильство стосовно ОСОБА_5 , який є інвалідом 2 групи та з яким вона спільно проживає однією сім?єю, але не перебуває у шлюбі.

Зокрема, 04.12.2024 року о 15-00 год. ОСОБА_6 за місцем свого проживання вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до свого співмешканця громадянина ОСОБА_5 , а саме висловлювалася на його адресу грубою нецензурною лайкою.

Крім того, 23.03.2025 року о 15-00 год. ОСОБА_6 за місцем свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до свого співмешканця ОСОБА_5 , а саме висловлювалася на його адресу грубою нецензурною лайкою.

З метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 , 23.03.2025 року дільничним офіцером поліції сектору превенції відділу поліцейської діяльності № 1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, винесено терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_6 строком на 10 діб з 18-00 год. 23.03.2025 року до 18-00 год. 01.04.2025 року.

У подальшому в продовження своїх умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення домашнього насильства, 24.03.2025 року о 12-30 год. за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно ОСОБА_5 , що виразилось у провокації конфлікту з останнім, чим водночас порушила вимоги раніше винесеного термінового заборонного припису.

Крім того, 30.03.2025 року о 14-20 год. ОСОБА_6 прийшла до домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , вчинила сварку з ОСОБА_5 , тим самим вчинила домашнє насильство психологічного характеру та порушила вимоги термінового заборонного припису від 23.03.2025 року.

Як вбачається із вищевикладеного 04.12.2024 року, 23.03.2025 року, 24.03.2025 року та 30.03.2025 року ОСОБА_6 за адресою проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчиняла психологічне насильство відносно ОСОБА_5 , у зв?язку з чим була притягнута до адміністративної відповідальності за вказаними фактами.

Крім того, незважаючи на неодноразове притягнення Миколаївським районним судом Одеської області ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2, 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 22.04.2025 року близько о 14-40 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у продовження своїх умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення домашнього насильства психологічного характеру, ОСОБА_6 прийшла до домоволодіння, що за адресою АДРЕСА_2 , погрожувала ОСОБА_5 фізичною розправою, кидалася у бійку, а також висловлювалася на адресу потерпілого нецензурною лексикою.

Протиправні систематичні дії ОСОБА_6 відносно ОСОБА_5 призвели до психологічних страждань потерпілого ОСОБА_5 та погіршення якості життя, що виразилось у зміні в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його як особистості і виникли внаслідок вчиненого відносно нього правопорушення.

Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала частково та пояснила, що із ОСОБА_5 проживають однією сім`єю багато років. Раніше у них не було таких страшних скандалів. Останнім часом їх побільшало, вони сваряться через дрібниці в побуті, потім миряться. Зазначила, що її неодноразово притягували до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно співмешканця. Також щодо неї виносились термінові приписи, які вона порушувала, так як потерпілий ОСОБА_5 сам до неї приходив, щоб примиритися. 30.03.2025 року вона прийшла до ОСОБА_5 та вчинила сварку. ОСОБА_6 порушила припис, так як повірила ОСОБА_5 , а той спричинив їй тілесні ушкодження, у зв`язку з чим також був притягнутий до адміністративної відповідальності. 22.04.2025 року між ними знов виник конфлікт, ОСОБА_6 просила ОСОБА_5 нікуди не телефонувати, проте той викликав поліцію.

На підтвердження пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення сторона обвинувачення посилалася на такі докази, які були безпосередньо досліджені судом в ході судового розгляду, та підтверджують винуватість останньої у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме:

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що від нього пішла дружина та в грудні 2021 року він забрав до себе ОСОБА_6 . З того часу вони почали спільно мешкати. Спочатку все було добре, потім почались п`янки та сварки. У стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 стає неадекватною та вчиняє скандали з будь яких дрібниць, починає кричати, висловлюватися нецензурною лайкою, кидати речі та таке інше. 22.04.2025 року між ними була сварка, ОСОБА_6 була п`яна та провокувала його на конфлікт, стала кидатися та обзивала його. Коли ОСОБА_6 твереза, то просить вибачення, вони примиряються. Після того як справа надійшла до суду, він вже двічі викликав наряд поліції через сварки із ОСОБА_6 . До приїзду поліції її не можна заспокоїти, а після того як вони їдуть ОСОБА_6 знов повертається та продовжує сварку.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_5 , який декілька років співмешкає із ОСОБА_6 . Сварки між ними відбуваються майже кожного дня, всі сусіди чують їх крики, які не дають спати. ОСОБА_6 спочатку бубонить, а потім починає голосно кричати та сварити потерпілого. Свідок неодноразово бачила, як приїжджає поліція та оформлює адміністративні матеріали.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_5 , який декілька років співмешкає із ОСОБА_6 . Сварки між ними відбуваються майже кожного дня, вони постійно чують їх крики, у зв`язку з чим тримають вікна закритими. ОСОБА_6 спочатку бубонить, а потім починає голосно кричати та сварити потерпілого. ОСОБА_5 неодноразово виганяв її зі своєї хати та просив не приходити, проте ОСОБА_6 все одно приходить та вчиняє сварки. Вона навіть через їх домоволодіння заходила до ОСОБА_5 . Останній пропускає ці конфлікти через себе, нервує, що може вплинути на погіршення стану його здоров`я. Поліцію викликає ОСОБА_5 або сусіди, проте після оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_6 знов приходить та робить те саме.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину також підтверджується сукупністю зібраних та досліджених в ході судового розгляду доказів, а саме:

Заявою потерпілого ОСОБА_5 від 22.04.2025 року, за якою останній просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , котра останній раз 22.04.2025 року вчинила відносно нього домашнє насильство, а саме висловлювалася на його адресу нецензурною лайкою та кидала в нього предметами, які попадали під руку. До цього систематично вчиняла відносно ОСОБА_5 домашнє насильство, що призводило до психологічних страждань останнього, втомленості, погіршення якості життя та відсутності сну.

Відносно ОСОБА_6 було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД №007289 від 04.12.2024 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, серії ВАД № 010837 від 23.03.2025 року за ч.3 ст.173-2 КУпАП, серії ВАД № 007259 від 24.03.2025 року за ч.2 ст.173-8 КУпАП, серії ВАД № 010838 від 30.03.2025 року за ч.2 ст.173-8 КУпАП.

Відповідно до постанови Миколаївського районного суду Одеської області від 24.12.2024 року справа № 508/1060/24 ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП із застосуванням до неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Зазначене стягнення застосовано за вчинення 04.12.2024 року о 15-00 годині за місцем свого проживання домашнього насильства психологічного характеру по відношенню до свого співмешканця ОСОБА_5 , в ході якого висловлювалась на його адресу грубою нецензурною лайкою.

Постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 03.04.2025 року ОСОБА_6 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП за повторне вчинення 23.03.2025 року о 15-00 годині за місцем проживання домашнього насильства психологічного характеру відносно свого співмешканця ОСОБА_5 (висловлювалася грубою нецензурною лайкою) із накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

23.03.2025 року стосовно ОСОБА_6 було винесено терміновим заборонний припис строком на 10 діб з 18-00 години 23.03.2025 року до 18-00 години 01.04.2025 року, у зв`язку із вчиненням нею домашнього насильства психологічного характеру відносно співмешканця ОСОБА_5 .

Згідно із постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 03.04.2025 року справа № 508/251/25, ОСОБА_6 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-8 КУпАП за порушення нею вимог термінового заборонного припису стосовно кривдника АА № 457051 від 23.03.2025 року, а саме остання прийшла до домоволодіння свого колишнього співмешканця ОСОБА_5 та вчинила сварку, до ОСОБА_6 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до постанови Миколаївського районного суду Одеської області від 10.04.2025 року справа № 508/234/25 ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-8 КУпАП із застосуванням до неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Зазначене стягнення застосовано за порушення вимог раніше винесеного ТЗП, а саме за місцем свого проживання остання намагалася спровокувати конфлікт із своїм співмешканцем ОСОБА_5 (конфліктувала з ним).

Висновком експерта № 347 від 13.05.2025 року, відповідно до якого ситуація, що досліджується справою, є психотравмувальною для потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останній має зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його як особистості та виникли внаслідок вчиненого відносно нього правопорушення. Потерпілому ОСОБА_5 , з яким ОСОБА_6 перебуває у сімейних відносинах, завдано систематичне психологічне та фізичне насильство, що призводить до психологічних страждань потерпілого та погіршення якості життя в результаті неправомірних дій відносно нього.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена повністю та підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, які в сукупності є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Вина ОСОБА_6 ,. у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується показами потерпілого, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були безпосередніми очевидцями конфліктів, що відбувалися з а ініціативи обвинуваченої. Об`єктивність показань потерпілого та свідків у суду не викликала жодних сумнівів, оскільки вони є послідовними, детальними, відповідають фактичним обставинам провадження та узгоджуються між собою, а також із поясненнями обвинуваченої.

Крім того, зазначені покази повністю узгоджуються із письмовими доказами, дослідженими судом, у тому числі висновком експерта щодо наслідків неправомірних дій ОСОБА_6 .

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 суд вважає за необхідне кваліфікувати за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, особу винної, яка за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судима та відбуває покарання у виді пробаційного нагляду,

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд ом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також досудову доповідь Березівського районного сектору № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових кримінальних правопорушень слід призначити покарання у виді обмеження волі, проте у мінімальних межах санкції ст.126-1 КК України із застосуванням положень ст.ст.71, 72 КК України, із розрахунку, що одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Таке покарання, на переконання суду, відповідатиме особі обвинуваченої та меті покарання, визначеній у ч.2 ст.50 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 369, 371, 373, 374 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України частково приєднати до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання, призначеного вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 15.01.2025 року, та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі строком на один рік два місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_9