Справа № 199/9235/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2025 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000206 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2025 року, відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпілий - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Всі учасники судового провадження вважали можливим призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акта та реєстр матеріалів досудового розслідування, вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпра, підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або повернення обвинувального акта не встановлено, тому дане кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

У межах даного кримінального провадження прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах: КНП «Міська клінічна лікарня №16 «ДМР» та Національної служби здоров`я України пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування витрат понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1 ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Так, відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

З огляду на вказане, цивільний позов підлягає долученню до матеріалів кримінального провадження.

Крім вказаного, прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки перебіг строків закінчується, а ризики, які було встановлено при обранні даного запобіжного заходу з переліку передбаченого ст. 177 КПК України не зникли.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, в межах заявленого клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що позбавлення волі людини не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (рішення ЄСПЛ справі Мамедова проти Росії). Тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи (рішення ЄСПЛ справах справах Ідалов проти Росії, Гарицький проти Польщі, Храїді проти Німеччини, Ілійков проти Болгарії).

Згідно правової позиції, викладеної в п.152 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за якою тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Так, відповідно до змісту обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Відповідно до ухвал слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 11.04.2025, 03.06.2025 відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні, останній, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. п. 4,5) ч. 1 ст. 177 КПК України, що, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Наявні і ризики зазначені у п.1, 3 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений перебуваючи під іншим більш м`яким запобіжним заходом, володіючи відомостями про свідків і потерпілого зможе незаконно на них впливати.

Крім вказаного, прокурором доведено і наявність інших ризиків, враховуючи особу обвинуваченого, який може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а також, приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися та до обвинуваченої не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи.

За таких обставин запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою повинен бути продовжений, без визначення розміру застави, з огляду на приписи ч.4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314-316, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню № 0000206 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2025 року, відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у відкритому судовому засіданні на 09:30 годину 04.07.2025 року в залі судового засідання Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра за адресою: вул. Новоселівська, 9, місто Дніпро.

Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників провадження.

Згідно ст. 317 КПК України роз`яснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 01.09.2025 включно, без визначення розміру застави, з утриманням останнього на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прийняти цивільний позов прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах: КНП «Міська клінічна лікарня №16 «ДМР» та Національної служби здоров`я України до ОСОБА_3 про відшкодування витрат понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 , - до сумісного розгляду з обвинувальним актом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченою, її захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суддя ОСОБА_8