Справа № 638/7206/25
Провадження № 1-кс/638/1290/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаною скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 29.06.2023.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що у провадженні Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області знаходилось кримінальне провадження № 00000635 від 09.03.2023 року; 11.03.2023 року слідчий ХРУП № 3 ГУНП у Харківській області ОСОБА_3 вручив їй пам`ятку про права та обов`язки потерпілого; 12.02.2025 року вона звернулася до слідчого Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 з клопотанням про надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення; 14.04.2025 року у приміщенні ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, їй були надані співробітниками відділу поліції для ознайомлення матеріали кримінального провадження, ознайомившись з якими, їй стало відомо, що 29.06.2023 року слідчим СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 було закрите кримінальне провадження № 00000635 від 09.03.2023 року внесеного до ЄРДР 09 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Вказує, що копію постанови про закриття провадження їй ніхто не надавав, та по пошті вона її не отримувала.

Скаржник з указаним процесуальним рішенням слідчого не погоджується.

Ухвалою слідчого судді від 21.04.2025 відкрито провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 25.04.2025 о 13 годині 00 хвилин, витребувано у ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 00000635 від 09.03.2023 року, а також викликано в судове засідання особу, яка подала скаргу, та слідчого, рішення, якого оскаржується.

Слідчий у призначене по справ судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Скаржник в судове засідання також не з`явилась, подала клопотання про проведення судового засідання без її участі.

Розглянувши указане клопотання, слідчий суддя відмовляє в його задоволенні, ураховуючи, що ст. 306 КПК України, якою визначений порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування, передбачено здійснення розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу.

Розглянувши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що вона підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України.

Як визначено ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Системний аналіз указаної норми свідчить про те, що відсутність в судовому засіданні з розгляду скарги особи, яка її подала, чи її захисника, представника перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Стаття 7 КПК України визначає загальні засади кримінального провадження, до яких, зокрема, належить принципи доступу до правосуддя, відповідно до якого кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом; змагальності сторін, за яким кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом; безпосередності дослідження показань, речей і документів, згідно з яким суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно; а також диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Водночас слідчий суддя вважає, що таке рішення (про залишення скарги без розгляду) не суперечить положенням ч. 2 ст. 307 КПК України, якою визначений вичерпний перелік ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, позаяк залишаючи скаргу без розгляду, слідчий суддя, не маючи для цього підстав, не переходив до розгляду її по суті.

Аналогічний підхід щодо залишення скарги без розгляду її по суті визначений Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування (лист від 12 січня 2017 року), в якому зазначено: «Такий підхід відповідає вимогам ч. 3 ст. 306 КПК, згідно із якою розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Цієї позиції дотримуються в своїй практиці й апеляційні суди. Отже, у контексті вирішення питання про дії суду в разі відсутності скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд, слід зважати на те, що слідчим суддям доцільно у таких випадках залишати скаргу без розгляду. У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою в суд».

На переконання слідчого судді, у разі відсутності скаржника, який повідомлений про час та місце розгляду справи та який фактично відмовився від участі у розгляді його скарги, заявивши про це відповідне клопотання, задля припинення процесуальної невизначеності у вирішенні даної справи, найбільш сприятливим для скаржника буде прийняття рішення про залишення поданої ним скарги без розгляду.

У такому випадку скаржник буде мати право повторно, у випадку такої необхідності, звернутися з означеною скаргою до слідчого судді.

У рішенні в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що відмова скаржника від участі у судовому засіданні свідчить про відсутність зацікавленості у ефективному та своєчасному розгляді її скарги, втрату інтересу до предмета оскарження та про неналежне ставлення до наданих їй процесуальних прав і покладених на неї обов`язків. Слідчий суддя позбавлений можливості з`ясувати думку скаржника, на момент розгляду скарги, щодо вимог викладених у ній, та щодо інших питань, які виникають при розгляді скарги, відповідно, й слідчий суддя також позбавлений можливості ухвалити будь-яке інше законне рішення за відсутності скаржника, що також прямо заборонено законом.

Тому, враховуючи викладені обставини, слідчий суддя дійшов переконання, що подана ОСОБА_2 скарга має бути залишена без розгляду.

Керуючись ст. 303-304 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про проведення судового засідання без її участі.

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження залишити без розгляду.

Роз`яснити скаржникові, що залишення скарги без розгляду не позбавляє права повторно звернутися до суду з такою скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1