Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/923/25
Номер провадження 1-кс/530/259/25

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2025 р. Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Козлівщина, Котелевського району, Полтавської області, українцю, громадянину України, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у кримінальному провадженні № 0000158 від 17.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, -

В С Т А Н ОВ И В :

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000158 від 17.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Старший слідчий СВ відділення поліції № 4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді особистого зобов`язання.

Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, що ОСОБА_5 маючи не зняті та не погашені судимості в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий злочин за наступних обставин.

Так 16.04.2025 близько 16:00 год (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_5 , перебуваючи на території кладовища, що знаходиться на околиці с. Зайці Другі, Полтавського району Полтавської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилі (згідно положень ст. 2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» могила визначена як місце на кладовищі, у крематорії, колумбарії або в іншій будівлі чи споруді, призначеній для організації поховання померлих, де похована труна з тілом померлого чи урна з прахом), підійшла до місця поховання ОСОБА_6 , 10.03.1930-08.03.2016 роки життя та ОСОБА_7 , 12.08.1927-19.12.2014 роки життя, діючи умисно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, посягаючи на громадську мораль, а також честь і гідність померлих, нехтуючи людськими цінностями та загальноприйнятими моральними принципами, традиціями і релігійними положеннями щодо поховання померлих та вияву неповаги до пам`яті покійних, застосовуючи фізичну силу, демонтував, після чого здійснила крадіжку чотирьох металевих труб: 1 довжиною 185 см діаметром 6 см, 2 довжиною 180 см, діаметром 4 см, 3 довжиною 180 см, діаметром 4 см, 4 довжиною 156 сантиметрів, діаметром 3,5 сантиметрів, які лежали під могильними надгробками місць поховання.

Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення наруги над могилами, з корисливих мотивів, викрадені з могили предмети ОСОБА_5 обернув на свою користь, реалізувавши їх та отримавши таким чином матеріальну вигоду у вигляді пляшки алкогольного напою, чим осквернив пам`ять померлих та спричинив моральні страждання близьким, а саме ОСОБА_8 .

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у нарузі над могилою, вчинену з корисливих мотивів, ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 297 КК України.

06.05.2025 року, ОСОБА_5 , обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Обґрунтовуючи своє клопотання про обрання міри запобіжного заходуОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, слідчий посилається на те, що підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 згідно ч.1 ст. 177 КПК України є запобігання спробам:переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше, аналогічне інкримінованому, кримінальне правопорушення.

Так, відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання до 7 років позбавлення волі. Тому, існує ризик, що через усвідомлення тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення,ОСОБА_5 може ухилятися від органів досудового слідства, суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне.

Окрім цього, необхідно зазначити, що обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання буде стимулювати його щодо явки до слідчого для проведення слідчих дій та суду для участі в судових засіданнях.

Вказані обставини прямо вказують на необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, в тому числі з метою забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явився, але написав заяву, що подане клопотання підтримав з підстав у ньому наведених, підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання , прокурор підтримав клопотання слідчого, вивчивши наявні матеріали, якими слідчий обґрунтовує заявлене клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходжу до висновку, що заявлене клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 від 17.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

06.05.2025 року, ОСОБА_5 , обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:Протоколом огляду місця події від 17.04.2025 року в період часу з 17 год. 45 хв. по 18 год. 15 хв.; Протоколом огляду місця події від 17.04.2025 року в період часу з 18 год. 30 хв. по 19 год. 10 хв.;Протоколом огляду місця події від 17.04.2025 року в період часу з 19 год. 30 хв. по 20 год. 00 хв.; Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 22.04.2025 року; Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.04.2025 року; Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.04.2025 року; Повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 06.05.2025 року; Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 06.05.2025 року;Речовими доказами.

Тобто, сторона обвинувачення наголошує на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченогоч.3 ст.297 КК України, що є підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов"язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік підозрюваного, який є досить зрілою особою, щоб відкинути в сторону можливість помилкового обрання ним злочинного шляху; репутацію; майновий стан, незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, оскільки йому відомо хто є потерпілою по даному кримінальному провадженню. Тому є необхідність у попередженні впливу на потерпілу, перешкоджанні встановленню обставин скоєння підозрюваним кримінального правопорушення, зміни показів, введення слідства в оману, тощо. Тому існує ризик, що ОСОБА_5 зможе впливати на потерпілу з метою відмови від дачі показань чи взагалі надання показань на користь підозрюваного. При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначено, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому, з урахуванням досліджених доказів слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до §1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польші) §43).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

У рішенні в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) ЄСПЛ вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов"язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов"язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов"язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 на даний час не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має , враховуючи його вік, який є зрілою особою, щоб відкинути в сторону можливість помилкового обрання ним злочинного шляху, має родичів на території України, раніше судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні дій, які виразилися у нарузі над могилою , тобто вчинив злочин за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення. Крім цього, враховуючи існуючу ситуацію в Україні, оскільки, на даний час 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по даний час, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В зв`язку з вищевикладеним, вважаю, що він може вчинити нове правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування, щоб уникнути покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.176,177,179,184,186,187,193, 194, КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистого зобов`язання задоволити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Козлівщина, Котелевського району, Полтавської області, українцю, громадянину України, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на строк 60 діб.

Строк дії запобіжного заходу рахувати з 08 травня 2025 року по 06 липня 2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;

-не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 у цьому ж кримінальному провадженні.

Роз"яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти настаршого слідчого СВ відділення поліції № 4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в справі.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1