Справа № 645/3217/25
Провадження № 1-кс/645/623/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судового засідання в приміщенні суду у м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000724 від 17.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, офіційно не працевлаштованому, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, останній раз:

- вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.09.2023 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, з іспитовим строком 2 (два) роки,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в:

19 травня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000724 від 17.05.2025 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що до ЧЧ №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: м. Харків, вул. Волошкова, 12 гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав про собі наркотичні речовини, під час того, як його намагався зупинити співробітник ДОП ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 вчинив опір працівнику поліції під час виконання ним своїх службових обов`язків та наніс останньому тілесні ушкодження (ІТС ІПНП 9847 від 17.05.2025).

За даним фактом слідчим відділенням відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000724 від 17.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 17.05.2025 року, близько 13 год. 35 хв. старший лейтенант поліції ОСОБА_7 разом зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , будучи одягненими у формений одяг із знаками вирізнення та нагрудними спеціальними жетонами, виконуючи свої функціональні обов`язки, покладені на них Законом України «Про Національну поліцію» та функціональними обов`язками, здійснювали обхід території обслуговування, а саме лісосмугу поблизу вул. Волошкова в м. Харкові.

Під час несення служби вказаними працівниками поліції 17.05.2025 у лісосмузі було виявлено двох осіб, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які при собі мали предмет, зовні схожий на пристрій для вживання психотропних засобів. Після цього, вказані працівники поліції наблизились до них, відрекомендувались та показали посвідчення працівників поліції та згідно ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію України» попрохали вищезазначених осіб надати свої документи. На законну вимогу поліцейського надати документи, що встановлюють особу, останні відмовились. У подальшому, відповідно до ст. 33 ЗУ «Про Національну поліцію України» працівниками поліції було проведено усне опитування для встановлення наявності у вищезазначених осіб наркотичних чи психотропних речовин або предметів, обіг яких обмежений, на що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 почали нервувати, але повідомили, що такі предмети чи речовини у них відсутні. Після цього працівник поліції ОСОБА_7 повідомив, що з підстав ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію України» відносно вказаних осіб буде проведено поверхневу перевірку, на що ОСОБА_5 не погодився та почав віддалятися від працівників поліції, після чого проігнорував законну вимогу працівників поліції залишатись на місці, а на законні вимоги поліцейського, розвернувшись, побіг у невідомому напрямку. Працівник поліції ОСОБА_7 почав переслідувати особу, надаючи команду зупинитися, в ході якої, при наближенні останнього до ОСОБА_5 , який достовірно розумів, що ОСОБА_7 перебуває під час виконання службових обов`язків, є працівником поліції, одягненим у формений одяг із знаками вирізнення та нагрудним спеціальним жетоном, ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням ОСОБА_7 покладених на нього службових обов`язків, нехтуючи законними вимогами працівника поліції, демонструючи свою зневагу до працівників правоохоронних органів, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що у нього не має можливості зникнути, перебуваючи на відстані приблизно одного метра від ОСОБА_7 , здійснив різкий розворот в бік працівника поліції та наніс йому удар ногою в ділянку грудей. В ході виниклого конфлікту працівник поліції ОСОБА_7 неодноразово наголошував ОСОБА_5 , щоб він припинив свої протиправні дії, або до нього згідно ст. 44 ЗУ «Про Національну поліцію України» буде застосовано фізичну силу, але останній, проігнорувавши законні вимоги ОСОБА_7 , продовжив вчиняти кримінальне правопорушення, та правою рукою схопив за вказівний палець лівої руки працівника поліції ОСОБА_7 , та почав застосовувати фізичну силу, виламуючи вказівний палець поліцейському. Таким чином, у результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 старшому лейтенанту поліції дільничному офіцеру поліції відділу поліції №2 Харківського районного управління №2 Головного управління поліції в Харківській ОСОБА_7 відповідно до виписки № 1522 від 17.05.2025 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, обласної клінічної травматологічної лікарні, спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого крайового переламу голівки другої п`ястної кістки лівої кисті.

Слідчий вказує, що до вчинення вказаного злочину обгрунтовно може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17 травня 2025 року о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Слідчий вказує, що 18.05.2025 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правоворушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, - умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень середньої тяжкості у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, яка обґрунтовано підтверджується зібраними наступними доказами:

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.05.2025 року; фактичний час затримання 18 год 20 хв 17.05.2025;

- постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про визнання речовим доказом від 18.05.2025 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .

Слідчий вважає, що відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання настанню ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлюючи, що підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років має реальну можливість отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; не працює офіційно; не має місця реєстрації, а також раніше судимимий за злочин у сфері незаконного обігу наркотичних речовин;

- незаконно впливати на свідків, які були залучені під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, оскільки ОСОБА_5 , обізнаний про місця мешкання кожного із свідків, у тому числі, свідка ОСОБА_9 , який є його знайомим, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, утриманців не має, а отже, маються достатні підстави вважати, що підозрюваний при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під ватрою, у подальшому може вчиняти нові корисливі злочини.

На думку слідчого, на теперішній час вищевказані ризики мають місце.

Слідчий вказує, що з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

Підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підозр вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, та наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав. Зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, прокурор просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Зазначив, що може проживати за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , у квартирі своїх батьків. Щодо обставин кримінального правопорушення пояснив, що він обставини скоєння ним кримінального правопорушення викладені в повідомленні про підозру від 18.05.2025 року підтверджує, свою вину визнає у повному обсязі, кається.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 заперечував проти обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що прокурором не доведено, що менш суворі заходи забезпечення кримінального провадження не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Зазначив, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, зареєстроване місце проживання, де фактично проживає разом із своїми батьками. Просив обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації підозрюваного, оскільки саме таким чином будуть нівельовані ті ризики, що зазначені прокурором у клопотанні.

Слідчий суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшов до наступного.

З наданих матеріалів встановлено, що ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000724 від 17.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2025 за фактом того, що до ЧЧ №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: м. Харків, вул. Волошкова, 12 гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав про собі наркотичні речовини, під час того, як його намагався зупинити співробітник ДОП ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 вчинив опір працівнику поліції під час виконання ним своїх службових обов`язків та наніс останньому тілесні ушкодження.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_5 о 17 годині 00 хвилин 18.05.2025 у кримінальному провадженні № 0000724 від 17.05.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень середньої тяжкості у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 18.05.2025 р.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 , який міститься в повідомленні про підозру та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, та не заперечувався останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень середньої тяжкості у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Слідчим суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , останній є осудною особою, яка досягла 16-річного віку.

24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який неодноразово було продовжено та триває на теперішній час.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 17.05.2025 р.; показаннями потерпілого ОСОБА_7 , які містяться в протоколі допиту потерпілого від 17.05.2025 р.; даними, які містяться в виписці №1522 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого потерпілого ОСОБА_7 , зі змісту якої вбачається, що у потепілого зафіксовано закритий крайовий перелам голівки другої п`ястної кісткт лівої кисті, даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 19.05.2025 р. та довідкою до нього; показаннями свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі допиту свідка від 17.05.2025 р.; даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 19.05.2025 р. та довідкою до нього; показаннями свідка ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту свідка від 19.05.2025 р.; даними, які містяться в протоколі затримання особи ОСОБА_5 від 17.05.2025; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 , які містяться в протоколі допиту підозрюваного від 18.05.2025.

Слідчий суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя переконаний, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч. 2 ст. 345 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме - можливість запобігання спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а саме злочином проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та кримінальні правопорушення проти журналістів, санкція якого передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той самий строк.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілих та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Також, слідчий суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а саме злочином проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та кримінальні правопорушення проти журналістів, санкція якого передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той самий строк;

- дані щодо особи ОСОБА_5 , який має середню освіту, неодружений, офіційно не працює, малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.09.2023 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, з іспитовим строком 2 (два) роки, вчинив інфкриміноване йому кримінальне правопорушення в період іспитового строку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Разом з цим, пунктами 3, 4, 5, 8 ч. 1 ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного.

У судовому засіданні було встановлено та не заперечувалося стороною обвинувачення, що підозрюваний ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом з батьком та матір`ю.

Дослідивши в сукупності матеріали клопотання наданні як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурор не довів шляхом доказування в судовому засіданні, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, у порівнянні з триманням під вартою, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , який має зареєстроване місце проживання, раніше судимий вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.09.2023 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, з іспитовим строком 2 (два) роки, як заходу забезпечення кримінального провадження, призначення якого обумовлює необхідність контролю за дотриманням підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а також унеможливить запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За викладених у сукупності обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід саме у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідчий суддя вважає за необхідне покладення на підозрюваного ОСОБА_5 додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Наявність контролю з боку уповноважених осіб стане надійною запорукою щодо унеможливлення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, в тому числі на які посилався слідчий та прокурор при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність цілодобового домашнього арешту, оскільки сторона обвинувачення не позбавлена процесуальної можливості, в будь-який момент звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

З огляду на те, що стороною обвинувачення не доведено неможливості застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про те, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити, та застосувати до підозрюваного запобіжний у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації, а саме - заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід стане надійною запорукою дотримання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а покладення на нього додаткових обов`язків забезпечить дотримання вимог статті 2 та частини 2 статті 28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000724 від 17.05.2025 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації, а саме заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в межах строку досудового розслідування на 60 днів до 17 липня 2025 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем реєстрації підозрюваного через слідчого СВ ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 .

Встановити строк дії ухвали до 17.07.2025 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 20.05.2025 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1