Провадження № 1-кп/679/10/2025
Справа № 679/58/23
У Х В А Л А

30 квітня 2025 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду Хмельницької області клопотання сторони обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002297 від 10 грудня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, судимого 25 січня 2007 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ст.185 ч.3, ст.186 ч.3, ст.289 ч.2, ст.69, ст.70 ч.1 КК України до 2 років 06 місяців позбавлення волі, 13 червня 2007 року Нетішинським міським судом за ст.185 ч.3, ст.307 ч.2, ст.317 ч.1, ст.69, ст.70 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до 3 років 09 місяців позбавлення волі, 29 листопада 2007 року Славутським міським судом Хмельницької області за ст.185 ч.3, ст.71 КК України до 4 років 06 місяців позбавлення волі, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

06 лютого 2024 року до Нетішинського міського суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002297 від 10 грудня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України.

Під час провадження досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України, до обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до Ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 13 грудня 2023 року, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, термін дії за яким, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 06 березня 2025 року, продовжено до 04 травня 2025 року, включно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання щодо продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 органами досудового розслідування обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України, які, відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, крім того, судовий розгляд триває, за матеріали кримінального провадження досліджуються речові докази та вирішуються клопотання сторін, допит потерпілих та свідків завершено, однак існує ймовірність додаткового або ж повторного допиту вже допитаних у справі осіб, в тому числі, на стадії апеляційного провадження, у зв`язку з чим, ризики, передбачені ст.177 ч.1 КПК України, що були враховані під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наразі, не зважаючи на допит потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також, свідків у справі, як з боку сторони обвинувачення, так і з боку сторони захисту, не зменшились, не змінились та продовжують своє існування, зокрема, визначені п.1, п.3, п.5 можливість переховування від органів суду, можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, на що вказує як тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, зокрема, санкція ст.187 ч.4 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, так і данні про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який не має постійного місця роботи, що свідчить про відсутність у останнього постійного джерела доходів, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, від майнових до насильницьких, про що свідчить наявність неодноразових судимостей обвинуваченого ОСОБА_3 , тощо, до того ж, одне із інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, зокрема, передбачене ст.187 ч.4 КК України, пов`язане з погрозою застосування насильства відносно потерпілого неповнолітнього ОСОБА_7 , що виключає застосування такого виду запобіжного заходу як застава, і що, відповідно, як наслідок, свідчить, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки з боку обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігти ризикам, визначеним у клопотанні, що повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, в якій наголошено, що тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом із іншими обставинами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів, відповідно, у зв`язку з чим, на думку сторони обвинувачення, враховуючи вищезазначене, саме виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 та зможе запобігти визначеним ризикам, на що і вказує наявність судимостей обвинуваченого ОСОБА_3 , які не встигають бути погашеними, у відповідності до діючого законодавства, так як перебіг строку погашення судимості переривається вчиненням з боку обвинуваченого ОСОБА_3 нового кримінального правопорушення до закінчення строку погашення судимості, і, відповідно, обчислюється заново.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , заперечуючи щодо задоволення клопотання прокурора ОСОБА_4 , вважав за можливе змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, цілодобово, який він може відбувати за місцем проживання його родини, до складу якого входить неповнолітня дитина його син, з яким він, перебуваючи під вартою, втратив можливість спілкування, виховання, тошо, що негативно впливає на його психологічний стан, додатково зазначивши, щодо невірної кваліфікації інкримінованих йому дій, як за ст.185 ч.4 КК України, так і за ст.187 ч.4 КК України, які, як наслідок, і є підставою для подальшого утримання під вартою, що саме і буде доведено під час розгляду справи та підтверджено дослідженими у судовому засіданні доказами, вказавши, що всі докази від потерпілого ОСОБА_6 отримані внаслідок тиску на останнього з боку правоохоронців, а також, вказавши на відсутність будь-якого корисливого мотиву під час вчинення протиправних дій стосовно потерпілого неповнолітнього ОСОБА_7 , зазначивши про відсутність зацікавленості у мобільних телефонах останнього, які він, після перевірки інформації, викинув, оскільки, маючи сімейні проблеми, що виникли внаслідок подання дружиною позову про розлучення, намагався зберегти сім`ю, і, відповідно, перебуваючи в емоційно-важкому стані, будучи переконаний стеженням за ним з боку дружини та ревнощами, припустився протиправної поведінки стосовно потерпілого неповнолітнього ОСОБА_7 , якого сприйняв, як особу, що саме і здійснює стеження, крім того, опис ножа з боку потерпілого неповнолітнього ОСОБА_7 також викликає певні міркування, так як, неповнолітній ОСОБА_7 , на його переконання, за визначених у обвинувальному акті обставин, не міг бачити ані ножа в цілому, ані лезо ножа, тощо, до того ж, він має намір вибачитися перед потерпілим неповнолітнім ОСОБА_7 , відшкодувати тому майнову шкоду, у зв`язку з чим, вважає, що застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, цілодобово, буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

У судовому засіданні сторона захисту в особі захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 , заперечуючи щодо задоволення клопотання прокурора ОСОБА_4 , вважала за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, цілодобово, з застосуванням електронного засобу контроля, за місцем проживання родини обвинуваченого ОСОБА_3 , що, на думку сторони захисту, достатньо забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час провадження судового розгляду, обґрунтовуючи свою позицію відсутністю будь-яких доказів на існування ризиків, визначених у наданому до суду клопотанні, які б свідчили про намір чинити тиск на потерпілих та свідків, намір переховуватися, намір вчинення інших кримінальних правопорушень, тощо, з боку обвинуваченого ОСОБА_3 , які прокурор ОСОБА_4 не навів і у судовому засіданні під час розгляду клопотання, а також, зазначаючи щодо дублювання стороною обвинувачення змісту попереднього клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, яке, до того ж, базується лише на припущеннях, за відсутністю фактів вчинення тиску на потерпілих та свідків у справі з боку обвинуваченого ОСОБА_3 та фактів, які б свідчили про намір переховуватися та вчиняти незаконні дії останнім, одночасно, акцентуючи увагу, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним у клопотанні, а також, зазначаючи, що, наразі, у зв`язку з тривалістю перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суспільний інтересу у справі та його вагомість суттєво зменшились, що, як наслідок, свідчить, що застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, цілодобово, з застосуванням електронного засобу контроля, на переконання сторони захисту, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши доводи прокурора ОСОБА_4 , який, підтримавши клопотання у повному обсязі, навів підстави доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, з визначенням існуючих ризиків, а також, враховуючи думку обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника останнього адвоката ОСОБА_5 , котрі, вважаючи за доцільне застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема, у вигляді домашнього арешту, цілодобово, з застосуванням електронного засобу контроля, щодо клопотання прокурора в частині продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою заперечували, посилаючись на відсутність жодних доказів на існування ризиків, визначених за змістом клопотання, які б свідчили про намір чинити тиск на потерпілих та свідків, намір переховуватися та намір вчинення інших кримінальних правопорушень з боку обвинуваченого ОСОБА_3 , тощо, і, разом з тим, дослідивши надані до суду письмові матеріали кримінального провадження, в тому числі, і матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , надані у попередніх судових засіданнях стороною захисту, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вважає, що, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який, хоча і є соціально адаптованим, має родину, дружину, дитину неповнолітнього віку, має намір працевлаштуватися, має у приватній власності нерухоме майно, від оренди якого він утримує себе та свою родину, однак, який, водночас, є судимим, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у місцях ув`язнення, і, одночасно, з урахуванням висунутого обвинувачення, кількості та ступеню тяжкості інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України, які, відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів і за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років (ст.185 ч.4 КК України) та від восьми до п`ятнадцяти років (ст.187 ч.4 КК України), думки потерпілого неповнолітнього ОСОБА_7 і законного представника останнього ОСОБА_8 під час допиту у судовому засіданні, які наполягали на ув`язненні обвинуваченого ОСОБА_3 під час провадження судового розгляду, а також, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків, в тому числі, з метою запобігання спробам здійснити обвинуваченим певні дії, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст.177 ч.1 КПК України, визначених стороною обвинувачення у наданому до суду клопотанні, а саме, можливості переховування від органів суду (п.1), можливості незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3), можливості вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується (п.5), на що саме і вказує як тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, так і данні про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , при цьому, враховуючи також, що судовий розгляд триває, призначення наступного судового засідання пов`язане з необхідністю дослідження судом речових доказів у справі, на задоволення клопотання сторони захисту, відповідно, обсяг обвинувачення, обставини вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають встановленню під час розгляду кримінального провадження безпосередньо в судовому засіданні, водночас, беручи до уваги наявну у сторін можливість додаткового допиту вже допитаних під час судового розгляду осіб (потерпілих та свідків у кримінальному провадженні) підстав для зміни запобіжного заходу та застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, зокрема, у вигляді домашнього арешту, цілодобово, з застосуванням електронного засобу контроля, на даному етапі, не зважаючи на соціальну адаптованість обвинуваченого ОСОБА_3 , позитивну характеристику останнього, наявність родини, наявність нерухомого майна, тощо, не вбачається, оскільки, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування цієї особи від правосуддя, і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, при цьому, небезпека переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами, і, в даному випадку, існуючі суспільні інтереси, на думку суду, не дивлячись на презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, мають більшу перевагу, ніж правила про повагу до свободи особи, у зв`язку з чим, оцінюючи зазначені обставини в їх сукупності, вважає за доцільне, беручи до уваги обґрунтованість фактів, вказаних стороною обвинувачення у клопотанні, що виправдовують подальше тримання особи під вартою, та неможливість закінчення судового розгляду в межах дії попередньої ухвали про тримання під вартою, задовольнити клопотання сторони обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , продовживши обвинуваченому ОСОБА_3 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 28 червня 2025 року, включно, що, за вказаних обставин, на переконання суду, є виправданим та буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на останнього процесуальних обов`язків, і, відповідно, запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.110, ст.131, ст.132, ст.176-ст.178, ст.183, ст.331 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання сторони обвинувачення стосовно ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, громадянину України, зареєстрованому у АДРЕСА_1 , проживаючому у АДРЕСА_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто, до 28 червня 2025 року, включно.

Строк дії даної Ухвали про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 не може перевищувати шістдесяти днів, тобто, до 28 червня 2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокуророві та направити начальнику ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

Суддя: