Справа № 138/1760/25
Провадження №:1-кс/138/542/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суду Вінницької області, у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000151 від 30.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло вказане вище клопотання.

Клопотання мотивоване тим, зокрема, до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від Державної прикордонної служби України про те, що 29.06.2025 близько 17 годин 34 хвилин при перевірці документів на міжнародному пункті пропуску «Могилів-Подільський-Отач» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 пред?явив витяг з актового запису про народження дитини № G 1412/2025 від 10.03.2025, який виданий Федеративною Республікою Німеччина, а також нотаріально завірений переклад витягу з німецької мови на українську мову у якому вбачаються ознаки підробки.

Даний факт 30.06.2025 внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

29.06.2025 під час проведення огляду місця події на міжнародному пункті пропуску «Могилів-Подільський-Отач» загону дізнавачем СД Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , було вилучено витяг з актового запису про народження дитини № G 1412/2025 від 10.03.2025 який виданий Федеративною Республікою Німеччина, а також нотаріально завірений переклад витягу з німецької мови на українську мову, який ОСОБА_4 добровільно надав працівникам Національної поліції України та поміщено до паперового конверту НПУ СУ, який скріплено печатками «Для довідок».

Також, дізнавачем 30.06.2025 винесено постанову про приєднання предмету до справи як речових доказів, а саме: витяг з актового запису про народження дитини № G 1412/2025 від 10.03.2025 який виданий Федеративною Республікою Німеччина, а також нотаріально завірений переклад витягу з німецької мови на українську мову.

Як пояснив ОСОБА_4 , що його дружина та двоє синів мешкають у м. Люблін Республіки Польша з 2022 року. Таким чином маючи бажання виїхати за кордон, в месенджері «Телеграм» ОСОБА_4 знайшов оголошення щодо допомоги у вигляді сприяння виїзду за межі України, та написав автору оголошення про таке бажання. В ході подальшого листування із невідомою особою, останній повідомив, що може виготовити для ОСОБА_4 свідоцтво про народження дитини за кордоном, та вартість послуги вказав в сумі 6000 доларів США. На дану пропозицію ОСОБА_4 погодився та на вимогу надіслав сканкопії необхідних документів. Надалі, в кінці квітня 2025 року, зустрівшись із невідомою особою в ТЦ «Піраміда», що знаходиться за адресою: м.Киїїв, вул. О.Мишуги 4, отримав витяг з актового запису про народження дитини № G 1412/2025 від 10.03.2025 який виданий Федеративною Республікою Німеччина, а також нотаріально завірений переклад витягу з німецької мови на українську мову, та після чого передав невідомій особі грошові кошти в сумі 6000 доларів США.

Після чого, перебуваючи на міжнародному пункті пропуску «Могилів-Подільський-Отач» ОСОБА_4 пред`явив витяг з актового запису про народження дитини № G 1412/2025 від 10.03.2025 який виданий Федеративною Республікою Німеччина, а також нотаріально завірений переклад витягу з німецької мови на українську мову та в ході перевірки вказаного документу працівниками прикордонної служби, було встановлено, що у вказаному документі вбачаються ознаки підробки.

30.06.2025 дізнавачем надано запит до посольства України в Федеративній Республіці Німеччина з метою встановлення, чи видавалось ОСОБА_6 свідоцтво про народження дитини 14.02.2025 ОСОБА_7 за № G 1412/2025 від 10.03.2025 у Федеративній Республіці Німеччина, а саме м.Лор-ам-Майн( апостиль, зареєстрований в реєстрі за №3915/2025 від 22.04.2025). Разом з тим, відповідь на вказаний запит не надійшла.

Обґрунтування необхідності арешту обумовлюється тим, що витяг з актового запису про народження дитини № G 1412/2025 від 10.03.2025 який виданий Федеративною Республікою Німеччина, а також нотаріально завірений переклад витягу з німецької мови на українську мову являється предметом вчинення кримінального правопорушення, обставини якого доводяться у межах досудового розслідування.

Крім того, витяг з актового запису про народження дитини № G 1412/2025 від 10.03.2025 який виданий Федеративною Республікою Німеччина, а також нотаріально завірений переклад витягу з німецької мови на українську мову є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому необхідність накладення арешту доцільна для його збереження.

Прокурор клопотання підтримала.

ОСОБА_7 подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти накладення арешту на вилучений у нього документ.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, прокурором доведено, що вказаний вище документ може бути використаний, як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметом, що міг бути набутими кримінально протиправним шляхом, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або знищення, що не забезпечить виконання завдання кримінального провадження.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшла висновку, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчому судді не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 29.06.2025 у ході огляду місця події на міжнародному пункті пропуску «Могилів-Подільський-Отач», а саме: витяг з актового запису про народження дитини № G 1412/2025 від 10.03.2025, який виданий Федеративною Республікою Німеччина, а також нотаріально завірений переклад витягу з німецької мови на українську мову.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору та ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1