Провадження №: 1-кс/752/3447/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002011 від 29 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

16 квітня 2025 року представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22 листопада 2024 року у кримінальному провадженні №0002011 від 29 червня 2024 року, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2024 року накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_3 , а саме на: 3 мобільні телефони нокія телефон, а саме: 2 телефони чорного кольору, 1 сірого, поміщено до спец. пакету CRI1061615, мобільний телефон чорного кольору моделі Самсунг, №SMA600FM IMEІl: НОМЕР_1 , всередині з сім-картою НОМЕР_2 , мобільний телефон чорного кольору моделі Самсунг, № SMA055 ІМЕ: НОМЕР_3 , всередині з сім-картою НОМЕР_4 , поміщені до спец. пакету PSP2107215; 3 предмети схожі на сім-карти до мобільного телефону, а саме: перша з надписом НОМЕР_5, друга з надписом НОМЕР_6, третя з надписом НОМЕР_7 поміщено до спец. пакету CRI1061614. А також оглянуті речі, поміщені до пакування разом з первинною упаковкою, а саме: до спец пакету N? NPU 1403273 - кепка темно-синього кольору, до спец пакету № NPU 1403275 - шорти темного кольору, спец пакету № NPU 1403274 - сумка чорного кольору з ременем, та спец пакету № NPU 1403299.

Заявник зазначає, що під час здійснення досудового розслідування слідчим не встановлено що вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, та за тривалий час перебування майна у слідчого (понад 6 місяців), він мав можливість провести всі необхідні слідчі дії та судові експертизи. За таких обставин, вважає, що арешт вказаного майна не має сенсу та не сприяє виконанню завдань кримінального провадження, та на даний у застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба

Таким чином, на думку заявника, на теперішній час відсутні підстави накладення арешту на майно, у зв`язку з чим просить скасувати арешт майна .

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився,про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив клопотання про скасування арешту майна розглянути у його відсутність, клопотання підтримав в повному обсязі, просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд клопотання за його відсутності, при вирішенні питання про скасування арешту майна поклався на розсуд суду.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна, дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2023 року було розглянуто клопотання клопотання слідчого відділення № 1 слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного Управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002011 від 29.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про накладення арешту на майно вилучене 16.10.2024 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Арешт накладено на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто задля збереження речових доказів, які відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст. 174, 539 КПК України.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Ятрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Накладення арешту на майно є тимчасовим обмеженням прав на нього у зв`язку з тим, що відповідні речі містять відомості, які мають значення для кримінального провадження. Відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

З урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні станом на час накладення арешту на майно потреби досудового розслідування виправдовували саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження

Слідчий суддя зауважує, що утримання органом досудового розслідування речей, правомірно належних особі на праві приватної власності, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження.

Разом з тим, однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба у арешті майна відпала, оскільки представником органу досудового розслідування та прокурором не надано слідчому судді матеріали кримінального провадження або докази щодо обґрунтованості збереження арешту.

В ході розгляду клопотання про скасування арешту не встановлена наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у збереженні накладеного арешту на вилучене майно.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння власниками належним їй майном на підставі зазначених обставин, оскільки доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Таким чином, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2024 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002011 від 29 червня 2024 року - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від від 22 листопада 2024 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002011 від 29 червня 2024 року, а саме: 3 мобільні телефони нокія телефон, а саме: 2 телефони чорного кольору, 1 сірого, поміщено до спец. пакету CRI1061615, мобільний телефон чорного кольору моделі Самсунг, №SMA600FM IMEІl: НОМЕР_1 , всередині з сім-картою НОМЕР_2 , мобільний телефон чорного кольору моделі Самсунг, № SMA055 ІМЕ: НОМЕР_3 , всередині з сім-картою НОМЕР_4 , поміщені до спец. пакету PSP2107215; 3 предмети схожі на сім-карти до мобільного телефону, а саме: перша з надписом НОМЕР_5, друга з надписом НОМЕР_6, третя з надписом НОМЕР_7 поміщено до спец. пакету CRI1061614, кепка темно-синього кольору, до спец пакету № NPU 1403275 - шорти темного кольору, спец пакету № NPU 1403274 - сумка чорного кольору з ременем, та спец пакету № NPU 1403299.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1