ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3333/25 Номер провадження 11-сс/814/370/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18 березня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 10.02.2025.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що в скарзі не викладено відомостей, які б вказували на вчинення кримінальних правопорушень. Порядок відшкодування шкоди, яка завдана державі внаслідок протиправних дій посадових осіб органів державної влади, що стало підставою для відшкодування збитків за рахунок державних коштів, відшкодовуються в порядку цивільного судочинства.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі представник Міністерства юстиції України ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу Міністерства юстиції України та зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві внести відомості до ЄРДР за заявою Міністерства юстиції України від 10.02.2025.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчий суддя здійснив поверхневий та абсолютно формальний аналіз заяви Міністерства юстиції України.

Вказує, що обставини, які викладені Мін`юстом в поданій заяві є виключними та достатніми у вказаних правовідносинах, зокрема, для внесення відомостей до ЄРДР та належного проведення досудового розслідування.

Зазначає, що в даному випадку було завдано шкоду охоронюваним законом державним інтересам, внаслідок виплати з Державного бюджету України суми відшкодування на користь заявника. При цьому, Порядком організації роботи щодо відшкодування збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 08.11.2011 № 3280/5 передбачено, що якщо особами, дії (бездіяльність) яких призвели до прийняття Європейським судом рішення проти України, є посадові особи органів державної влади, органи дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, Міністерство юстиції України готує та подає заяву до відповідних компетентних слідчих органів щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснення досудового розслідування та притягнення до відповідальності таких осіб.

Вказує, що з огляду на те, що Європейський Суд виносить рішення проти держави, а не конкретних фізичних/юридичних осіб, та встановлює порушення Конвенції, яка є частиною національного законодавства України, Міністерство юстиції України не має можливості встановити внаслідок чиїх саме дій завдано збитків Державному бюджету України та більш конкретні обставини вчинення вказаних дій.

Також просила поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки копія оскаржуваної ухвали надійшла на адресу Мін`юсту 14.04.2025 року.

Позиції інших учасників судового провадження.

В судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату та місце апеляційного розгляду, учасники провадження не з`явилися, що не перешкоджає апеляційному розгляду. Прокурор та представник Міністерства юстиції України просили здійснювати розгляд за їх відсутності.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом 5 днів з дня її оголошення.

Статтею 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Колегією суддів встановлено, що оскаржувана ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави проголошена 18.03.2025, а апеляційна скарга подана представником Міністерства юстиції України ОСОБА_6 16.04.2025 з порушенням передбачененого законом строку, проте в межах 5 днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали.

Отже посилання ОСОБА_6 на те, що представник із апеляційною скаргою не міг звернутися у визначений КПК строк, оскільки не був обізнаний про мотиви прийнятого рішення, колегія суддів вважає поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а тому клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею вказаних вимог кримінального процесуального закону цілком дотримано.

У своїй апеляційній скарзі представник Міністерства юстиції України ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, посилаючись на безпідставну відмову у задоволенні її скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем чи прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізує її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, який у своїх постановах наголошує на такому:

(1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18);

(2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Відповідно до матеріалів, що надійшли до суду, 13.03.2025 до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави надійшла скарга представника Міністерства юстиції України на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою першого заступника Міністра ОСОБА_7 від 10.02.2025, в якій повідомлялося про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 365, 367 КК України, вчинених невстановленими особами органів державної влади відносно громадянина ОСОБА_8 , в результаті яких Державному бюджету України було завдано збитків, внаслідок виплати йому відшкодування в розмірі 20 206, 45 грн. на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фінік та інші проти України».

Проте, як стверджує представник ОСОБА_6 , із повідомлення заступника директора ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві від 26.02.2025 стало відомо, що відомості до ЄРДР, за вказаною вище заявою від 10.02.2025, внесені не були.

Проаналізувавши наявні матеріали та безпосередньо заяву про вчинення кримінального правопорушення від 10.02.2025, колегія суддів вважає, що вона не містить відомостей, які б підлягали внесенню до ЄРДР.

Так, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367 КК України мають матеріальний склад злочину, що означає, що для кваліфікації діяння як злочину необхідна наявність заподіяної істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, що є одним з елементів об`єктивної сторони вказаних кримінальних правопорушень, за відсутності якого склад кримінального правопорушення виключається.

Пунктом 3 примітки до ст. 364 КК визначено, що істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 цього Кодексу вважається така шкода, яка у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

При цьому істотна шкода може мати виключно матеріальний вимір і перераховуватися в матеріальний еквівалент.

Однак, у заяві відсутні дані про шкоду, яка у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто 151 400 грн. і більше (станом на здійснення перерахування з Державного бюджету на рахунок ОСОБА_8 20 206, 45 грн.), а отже слідчий суддя правильно вказав про те, що в заяві відсутні відомості, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, про які йдеться в заяві.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а отже апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 задовольнити та поновити їй строк на оскарження ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18 березня 2025 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3