Справа № 177/992/25
Провадження № 1-кп/177/169/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09 січня 2025 року за №0000036 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, офіційно не працюючого, з середньо- спеціальною освітою, розлученого, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , перебуваючи на профілактичному обліку у секторі превенцїї ВП №1 КРУП ГУНИ в Дніпропетровській області як «кривдник в сім`ї», в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, протягом тривалого часу, систематично вчиняв домашнє насильство по відношенню до своєї цивільної дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, шо призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

Так, в період часу з 21.06.2024 по 16.10.2024 ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння психологічного насильства по відношенню до своєї цивільної дружини ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, безпричинно, умисно, систематично, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, вчиняв відносно ОСОБА_6 дії домашнього насильства психологічного характеру.

Зокрема, ОСОБА_4 , 21.06.2024 приблизно о 10-00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив дії психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, штовхав, внаслідок чого, могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, чим порушив п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до постанови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27.06.2024 року у справі № 177/1478/24 за вказаними фактами ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Крім цього, ОСОБА_4 , 19.07.2024 о 23-00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 . повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив дії фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , а саме: штовхав, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода потерпілій.

Відповідно до постанови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08.08.2024 року у справі № 177/1810/24 за вказаними фактами ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Крім цього, ОСОБА_4 , 16.10.2024 о 18-30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив дії фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , а саме: виганяв її з будинку та не впускав назад до будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода потерпілій фізичного та психологічного характеру.

Відповідно до постанови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2024 року у справі № 177/2500/24 за вказаними фактами ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і умисно, продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Так, ОСОБА_4 , не припиняючи свої умисні протиправні дії направлені на вчинення домашнього насильства по відношенню до своєї цивільної дружини ОСОБА_6 , 31.12.2024, перебуваючи за місцем мешкання цивільної дружини, а саме АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, знову вчинив конфлікт зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_6 , під час якого, застосовуючи психологічне насильство, словесно ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою та здійснював щодо неї психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Вказаними насильницькими діями ОСОБА_4 заподіяв своїй цивільній дружині ОСОБА_6 систематичні психологічні страждання, що завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Відповідно до висновку судової психологічної експертизи №40/04/25 від 10.04.2025 діями ОСОБА_4 , завдані психологічні (моральні) страждання ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

22.04.2025 між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000036 від 09.01.2025 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , досягнута угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Відповідно до умов угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав під час досудового розслідування свою винуватість у вчиненому діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Згідно вказаної угоди, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків відповідно до частин 2, 3 ст. 59-1 КК України та із застосуванням обмежувальних заходів відповідно до положень частин 1, 3 ст. 91-1 КК України.

Сторонам угоди, судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Прокурор вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору відомі та зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно, суду пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Потерпіла ОСОБА_6 надала прокурору заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню, вказала, що наслідки угоди їй роз`яснені. Претензій потерпіла до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти наміру не має. В судове засідання не з`явилася, просила розглядати справу у її відсутність.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду, оскільки зміст останньої відповідає інтересам його підзахисного.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також суд враховує, що покарання визначено з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, а ОСОБА_4 у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов не заявлявся, право на його пред`явлення потерпілій роз`яснено.

Речові докази та процесуальні витрати по даному провадженню відсутні.

В рамках даного кримінального провадження відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який підлягає залишенню без змін до набрання вироком законної сили, у зв`язку з відсутністю клопотань про інше.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.04.2025 між обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 за наявності письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 03.03.2025 щодо ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

На підставі п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у виді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити засудженому наслідки ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду - притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 389 КК України.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 91-1 КК України, у вигляді заборони наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; заборони листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб, строком на 1 (один) місяць.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1