Справа № 521/8094/23
Номер провадження:1-кп/521/641/25
УХВАЛА

18 березня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

під час судового засідання в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні №521/8094/23 щодо:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Херсоні, громадянина України, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000524 від 15.11.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Під час судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим режимом з огляду на те, що в ході судового розгляду на момент заявлення даного клопотання, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зникли та не зменшились, а зміна обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який може перешкодити судовому розгляду.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк перебування підозрюваного у психіатричному закладі, що виключає небезпечну поведінку, на два місяці (60 днів). При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до положень Глави 18 КПК України, розгляд питання про обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здійснюється судом за обов`язковою участю обвинуваченого, що забезпечує йому гарантії доступу до правосуддя, а також надає можливості висловлення своєї позиції з зазначеного питання та є способом реалізації права на захист у кримінальному провадженні.

Разом із цим, аналіз діючих норм процесуального законодавства свідчить про те, що ці норми не регламентують процедуру розгляду питань про обрання (продовження) запобіжного заходу за відсутності підозрюваного/обвинуваченого, при обставинах, які об`єктивно унеможливлюють забезпечення його участі у судовому засіданні.

У судовому засіданні суду стало відомо, що на момент розгляду клопотання прокурора про продовження застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим режимом, останній був поміщений у інший медичний заклад, а саме Дніпровська філія «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

У зв`язку із зазначеними обставинами, які унеможливлюють участь підозрюваного у судовому засіданні з об`єктивних причин, виконуючи вимоги процесуального закону про обов`язковість вирішення питання про продовження запобіжного заходу, приймаючи до уваги, що норми КПК України не регулюють вирішення питання кримінального провадження, при обставинах, що склалися, суд вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим режимом без участі підозрюваного ОСОБА_5 .

Приймаючи рішення про розгляд клопотання прокурора без участі підозрюваного, суд вважає, що способом реалізації засад кримінального судочинства, викладених у ч. 1 ст. 7 КПК України, зокрема: забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, є участь у розгляді цього клопотання захисника, який користується всіма процесуальними правами, які надані обвинуваченій, а гарантом дотримання всіх прав і свобод людини, принципів верховенства права і законності, є безпосередньо суд, яким буде перевірена наявність обставин, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України, тобто обставин, наявність чи відсутність яких є підставою для вирішення питання про продовження застосування запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим режимом без участі підозрюваного, суд також приймає до уваги наявність процесуального права ОСОБА_5 на подачу апеляційного оскарження прийнятого без його участі рішення з метою його перевірки на предмет законності та обґрунтованості.

Так, пунктом 2 частини 1 статті 508 КПК України передбачено, що до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, судом може бути застосований такий запобіжний захід як поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Частиною 3 цієї ж статті визначено, що застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Строк перебування підозрюваного ОСОБА_5 у психіатричному закладі, що виключає його небезпечну поведінку, який продовжений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.01.2025, спливає 24.03.2025. Закінчити судовий розгляд з постановленням судового рішення до вказаної дати не уявляється можливим з об`єктивних причини.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У своєму клопотанні прокурор зазначає, що метою продовження застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим режимом є забезпечення виконання покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, впливу на свідків у кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зокрема, на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду вказує те, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Також, суд вважає доведеним наявність ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. Показання свідків мають суттєве значення для доведення обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні. В умовах зацікавленості обвинуваченого у відверненні негативних наслідків, обумовлених притягненням до кримінальної відповідальності, він може безпосередньо або використовуючи зв`язки з іншими особами, впливати на свідків у різних формах (умовляння, підкуп, заохочення, погрози тощо), з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, тощо.

Будь яких підстав для зміни чи скасування обраного до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим режимом під час розгляду клопотання прокурора судом не встановлено.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді поміщення до психіатричного закладу, суд також враховує наступні обставини: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей.

Суд вважає, що перелічені прокурором доводи під час розгляду клопотання є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, які є перешкодою для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, на думку суду, немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 369-372, 508 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу, що виключає небезпечну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді поміщення до психіатричного закладу, що виключає його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», ще на два місяці (60 днів), тобто до 16.05.2025 включно.

Копію ухвали вручити захиснику, прокурору та направити до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Головуючий суддя ОСОБА_7