Справа № 489/6966/25
Провадження № 1-кп/489/804/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

01 вересня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку у кримінальному провадженні №0000173 від 12.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рівне Очаківського району Миколаївської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, відповідно до обвинувального акту зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту 09.08.2025 у невстановлений час ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: просп. Центральний, 154, м. Миколаєва, за усною домовленістю орендував транспортний засіб «Peugeot 301», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.06.2025, ОСОБА_3 .

В подальшому, у ОСОБА_2 виник умисел на продаж вказаного автомобіля, що йому не належав, реалізуючи який 11.08.2025 близько 17:30 год. ОСОБА_2 , перебуваючи по вул. Вінграновського, біля буд. 47, в м. Миколаєві, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману потерпілої ОСОБА_4 , за усною домовленістю продав останній транспортний засіб «Peugeot 301», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який в дійсності належить на праві власності ОСОБА_3 , та отримав від ОСОБА_4 грошові кошти за вказаний автомобіль в сумі 1350 доларів США, що станом на 11.08.2025, згідно з офіційним курсу НБУ, становило 55875,83 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. До суду прокурор надіслав обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, до якого додані: письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 від 27.08.2025, складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання ним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні; письмова заява потерпілої ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, а також матеріали досудового розслідування (кримінального провадження №0000173 від 12.08.2025), у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним ОСОБА_2 своєї винуватості.

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий, на лікуванні у лікарів психіатра та нарколога не перебував, не має на утриманні неповнолітніх дітей. Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_2 , суд визнає вказане в обвинувальному акті щире каяття. Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 , суд ом не встановлено.

Ураховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, характеризується негативно, визнання ним своєї вини, часткове відшкодування завданої шкоди, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, з покладанням обов`язків, визначених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Цивільний позов не заявлявся. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України. У кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експертів. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався та оскільки суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, тому відсутні підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_2 обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: транспортний засіб «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ключі від вказаного транспортного засобу залишити у власника ОСОБА_3 .

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Інгульський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його оголошення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1