Справа № 541/1318/25
№ провадження 1-кп/541/229/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 23 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Миргород Полтавської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 до Миргородський міськрайонний суд Полтавської області надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості від 29.03.2025 у кримінальному провадженні №0000184 від 23.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 03.04.2025 у вищеназваному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

За змістом обвинувального акта та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненого за таких обставин.

22 лютого 2025 року близько 10-ї години (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим) ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу магазину «Елла», за адресою: вул. Гурамішвілі, 137/13, м. Миргород, Полтавська область, виявив мобільний телефон, який знаходився на столі літнього майданчику магазину. В подальшому у ОСОБА_4 , який знаходився поблизу столу, виник раптовий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, переконавшись, що власник майна та інші особи за його діями ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та продовжено по теперішній час, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 10 Pro» об`ємом пам`яті 6/128 GB, ринкова вартість якого відповідно до висновку судової-товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-25/5599-ТВ від 14.03.2025 р. становить 4650 гривень 00 копійок, який належить потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 4650 грн. 00 коп.

Вказані дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

29 березня 2025 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 за добровільною згодою потерпілої ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, при цьому обвинувачений в повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Також сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавленні волі. На підставі ст. 75 КК України звільниш ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, встановленим судом.

Отримана згода обвинуваченого ОСОБА_4 на призначення запропонованого виду та розміру покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин, просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому пояснив, що укладення угоди є добровільною, він розуміє права, передбаченні ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження та невиконання угоди, передбачені ч. 2 ст.473 та ст.476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував, зазначив, що під час укладення даної угоди обвинуваченому були роз`яснені його права та обов`язки.

Потерпіла ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечувала та надала письмову згоду прокурору на укладення між ним та підозрюваним угоди про визнання винуватості та погодилася з узгодженим сторонами покаранням зазначеним в угоді про визнання винуватості.

Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відноситься до тяжких злочинів, санкція яких не передбачає інших видів покарання, окрім позбавлення волі.

Потерпілою надано згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , свою вину визнав, активно сприяв розкриттю злочину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності», за місцем мешкання характеризується посередньо, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 1 рік.

При цьому суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів і які документально підтверджені, в сумі 2387 гривень 70 копійки відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 березня 2025 року, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавленні волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 2387 гривень 70 копійок.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 10 Pro», який зберігається в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 повернути власнику ОСОБА_6 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом відповідно до ст. 389-1 КК України.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

СуддяОСОБА_1