Справа № 168/947/23
Провадження № 1-кп/168/6/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2025 року Старовижівський районний суд Волинської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Стара Вижівка в залі суду в режимі відеоконференції у ході кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.296 КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів у виді особистих зобов`язань,

в с т а н о в и в:

Прокурор просить продовжити строк обраних щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання.

Прокурор стверджує, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК не зменшились. Обвинувачені, знаючи про тяжкість покарання, яке їм загрожує, не маючи міцних соціальних зв`язків, можуть з метою уникнення відповідальності переховуватись від суду шляхом перебування в інших населених пунктах. Тому є ризик переховування від суду. Можуть впливати на свідків, вигадувати факти, спотворювати докази, не з`являтись у судові засідання.

У судовому засіданні прокурор вказані клопотання підтримав з наведених в клопотаннях підстав, доповнив, що такий запобіжний захід є найменш суворим.

Захисник ОСОБА_7 вважає клопотання не обґрунтованими, а ризики не доведеними, водночас не заперечує щодо продовження строку дії запобіжних заходів.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтримали думку захисника.

Інші учасники справи покладаються на розсуд суду.

При розгляді клопотань щодо запобіжних заходів суд керується наступним.

Щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обрано запобіжні заходу у виді особистого зобов`язання.

Ухвалами суду строк запобіжних заходів неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ч.2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КПК суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Прокурор довів наявність обставини, передбаченої п.1 ч.1 ст. 194 КПК. Кримінальне провадження перебуває в провадженні суду, існує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Водночас під час розгляду клопотання прокурор не довів наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, тобто не довів наявність обставин, передбачених п.2 ч.1 ст. 194 КПК. Суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 неявки до суду без поважних причин не допускали, у справі відсутні докази про те, що вони чинять тиск та вплив на свідків і потерпілих, чи будь яким іншим чином перешкоджають кримінальному провадженню, або можуть вчинити інше кримінальне правопорушення. За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу щодо них.

Суд вважає за доцільне відмовити в клопотанні прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , але з огляду на положення ч.3 ст. 194 КПК України, роз`яснити обвинуваченим, що на них покладається обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду і що у випадку неналежного виконання цього обов`язку, прокурор має право ініціювати питання про обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст. 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 відмовити.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1