Справа №766/6066/25
н/п 1-кп/766/3617/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представників сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

захисниці ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку стосовно ОСОБА_4 кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000867 від 09.10.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, частинами першої, другої ст. 307, частиною першою ст. 317 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Херсонського міського суду перебуває клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000867 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України.

Вирішуючи клопотання прокурора Суд виходить з наступного.

I. Позиція сторони обвинувачення щодо наявності ризиків у кримінальному провадженні

Відповідно до клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , діючи у стані неосудності, усупереч встановленому правовому режиму обігу наркотичних засобів, встановленого ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 зі змінами, згідно з яким обіг наркотичних засобів та психотропних речовин включених до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 на території України заборонено, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці та часі, але до 20.11.2024, незаконно придбав з метою подальшого збуту наркотичний засіб «канабіс».

У подальшому вищезазначений наркотичний засіб ОСОБА_4 переніс до місця свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

20.11.2024 приблизно о 10:48 ОСОБА_4 , діючи у стані неосудності, перебуваючи по АДРЕСА_1 , незаконно збув ОСОБА_7 (відомості про особу змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») шляхом продажу за грошові кошти у розмірі 400 гривень вищезазначений наркотичний засіб «канабіс» масою в перерахунку на суху речовину 1,041 г.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України - незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

Крім цього, ОСОБА_4 , діючи у стані неосудності, 20.11.2024 приблизно об 11:00 надав ОСОБА_7 (відомості про особу змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») приміщення господарської споруди за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , для незаконного вживання наркотичного засобу «канабісу» шляхом паління через саморобний пристрій з полімерної пляшки.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 317 КК України надання приміщення для незаконного вживання наркотичного засобу.

Крім цього, ОСОБА_4 , діючи повторно та після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 317 КК України, та у стані неосудності, усупереч встановленому правовому режиму обігу наркотичних засобів, встановленого ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 зі змінами, згідно з яким обіг наркотичних засобів та психотропних речовин включених до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 на території України заборонено, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці та часі, але до 25.02.2025, повторно незаконно придбав з метою подальшого збуту наркотичний засіб «канабіс».

У подальшому вищезазначений наркотичний засіб ОСОБА_4 переніс до місця свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де розфасував його у шість паперових згортків та один зіппакет, які повторно незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

25.02.2024 приблизно о 12:19 ОСОБА_4 , діючи у стані неосудності, перебуваючи по АДРЕСА_1 , повторно незаконно збув ОСОБА_7 (відомості про особу змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») шляхом продажу за грошові кошти у розмірі 400 гривень один паперовий згорток із наркотичним засобом «канабісом» масою в перерахунку на суху речовину 1,306 г.

Окрім цього, 25.02.2025 у ході санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено вищезазначені п`ять паперових згортків та зіп-пакет із наркотичним засобом «канабісом», які ОСОБА_4 незаконно зберігав з метою подальшого збуту. Загальна маса «канабісу» у перерахунку на суху речовину становить 7,808 г.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинені повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 317 КК України.

Також, прокурор звертає увагу, що обвинувачений є раніше судимою особою, а саме:

- 21.05.2007 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 307 КК України, іспитовий строк на 3 роки;

- 03.12.2013 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 297 КК України, обмеження волі на 3 роки.

14.03.2025 призначено проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, виконання якої доручено експертам Херсонської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії» МОЗ України (м. Херсон, с. Степанівка, вул. Джона Говарда, 65).

15.04.2025 ухвалою Херсонського апеляційного суду стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (до 26.04.2025 включно).

За твердженням прокурора підставою застосування судом апеляційної інстанції до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, судом апеляційної інстанції було вказано, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 спрямоване на забезпечення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігання та недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень, насамперед, пов`язаних зі збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, що, у свою чергу, відповідає суспільному інтересу.

Тобто була констатована наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування чи суду.

Як зазначає прокурор, у ОСОБА_4 відсутні будь-які соціальні стримуючі фактори, які б могли стримувати останнього від можливості переховування - останній не одружений, не працевлаштований, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, натомість характер вчиненого свідчить про наявність зв`язків із особами, які вчиняють кримінальні правопорушення.

Окрім цього, судом апеляційної інстанції констатовано наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку цьому ризику апеляційний суд зазначив, що самі обставини вчинення злочину свідчать про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_4 , такі як поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, набувають усе більших масштабів і стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей.

ОСОБА_4 здійснював свою діяльність зі збуту наркотичних засобів систематично та протягом тривалого часу, вживав заходи щодо конспірації своєї злочинної діяльності. Указане свідчить про систематичну злочинну діяльність направлену на збут наркотичних засобів, його підвищену суспільну небезпечність, наявність злочинних зв`язків.

Також ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у разі необрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи його заміни на більш м`який дотримання належної процесуальної поведінки та виконання обов`язків ним є сумнівним.

II. Обґрунтування стороною обвинувачення застосування примусових заходів медичного характеру

15.04.2025 отримано висновок експерта Херсонської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії» МОЗ України амбулаторної судово-психіатричної експертизи відповідно до якого ОСОБА_4 , згідно наданої документації, з 2016 року і на теперішній час є хворим на хронічне психічне захворювання у формі параноїдальної шизофренії з безперервно-прогредієтним перебігом та дефектом психіки за змішаним типом. У період часу вчинення кримінального правопорушення був психічно хворим, тоді не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час він також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. До ОСОБА_4 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Враховуючи, що до ОСОБА_4 відповідно висновку судово-психіатричної експертизи № 27 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги, на думку сторони обвинувачення запобіжний захід ОСОБА_4 слід змінити з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Прокурор звертає увагу, що застосування до ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом не відповідатиме особі ОСОБА_4 , оскільки останній потребує саме госпіталізації до спеціалізованого закладу та, як наслідок, постійного нагляду та лікування, що не може бути забезпечено переданням його на піклування.

III. Позиція сторони захисту

Сторона захисту заперечувала проти клопотання прокурора та зазначила, що на їх думку ризики наведені прокурором відсутні та не підтверджуються поданими стороною обвинувачення доказами.

Також, захисницею ОСОБА_5 у судовому засіданні 25.04.2025 року було заявлено клопотання про передання обвинуваченого на піклування з обов`язковим лікарським наглядом.

Своє клопотання захисниця обґрунтовує тим, що суспільно-небезпечне діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 не є насильницьким, останній має постійне місце проживання разом з матір`ю, яка є інвалідом 3 групи, отримує соціальну допомогу.

Сторона захисту наголошує, що протягом дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 27.02.2025 року по 15.04.2025 року ОСОБА_4 належно виконував покладені на нього обов`язки, не виявляв ознак агресії, отримував медикаментозне лікування.

Так, захисниця вважає, що ОСОБА_4 не потребує поміщення до спеціалізованого закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а тому просить суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді передання близьким родичам, а саме матері ОСОБА_6 з обов`язковим лікарським наглядом.

IV. Оцінка доказів

У судовому засіданні під час розгляду клопотання прокурора було досліджено Висновок судово-психіатричного експерта № 27 від 19.03.2025, виданий Херсонською філією судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» за підписом експерта ОСОБА_8 ;

Із зазначеного висновку вбачається, що ОСОБА_4 працював на різних роботах, але ніде тривалий час не затримувався, конфліктував, зловживав спиртним, прогулював роботу. Мати характеризує його як схильного до «приступі агресії та безумства», вживає спиртні напої, стає агресивним та починає кричати матом, бити матір, психічно неврівноважений.

З наданої експерту медичної документації встановлено, що ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями, спостерігалися запої, у 2010 році «кодувався», однак ремісія короткотривала.

ОСОБА_4 з 2016 року перебуває на обліку у КНП «Херсонський міський психіатричний центр» ХМР з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма».

З 05.06.2017 року по 20.07.2025 року другий раз перебував на лікуванні у психіатричній лікарні у зв`язку із погіршенням психічного стану: конфліктував з бабусею та сусідами, алкоголізувався, їздив по м. Херсон на автобусі (автомобіль був вилучений працівниками поліції за керування у стані алкогольного сп`яніння), розповідав про «змови» сусідів, агресивно налаштований до сусідських дітей.

По завершенню курсу лікування був виписаний із діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний тип перебігу, ремісія «С» з помірно-вираженим змішаним типом дефекту», з 2018 по 2025 роки ще шість разів перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному стаціонарі у зв`язку з погіршенням психічного стану (гримасував, дуркотливий, дратівливий, збудливий, злобний, схильний до безглуздих та руйнівних дій, погрожував рідним та сусідам, алкоголізувався, виявляв галюцинаторно-маячну симптоматику/чув «голоси» імперативного характеру).

Після виписки ніде не працював, зловживав алкоголем, протирецидивне лікування не приймав, доставлявся матері у стані алкогольного сп`яніння у супроводі працівників поліції та через грубу неправильну поведінку, агресією на адресу матері та бабусі.

Згідно вказаного висновку, у ОСОБА_4 виявляється виражена антисоціальна спрямованість особистості, відсутність чітких морально-етичних орієнтирів, які б регулювали його соціальні взаємовідносини, критики до своєї хвороби, вчинків.

Так, експерт зазначає, що згідно наданої йому медичної документації ОСОБА_4 з 2016 року і на теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з безперервно-прогредієнтним перебігом та дефектом психіки за змішаним типом.

На час вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 був психічно хворим і не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час він також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. До ОСОБА_4 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Таким чином, зокрема на підставі висновку експерта, Суд дійшов висновку про доведеність неосудності ОСОБА_4 та необхідності застосування до нього примусових заходів медичного характеру як запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні.

V. Мотиви суду

Вирішуючи зазначене клопотання сторони обвинувачення, Суд виходить з того, що підставою, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, які дають достатні підстави Суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що перелічені в диспозиції частини першої ст. 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК).

По суті запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення недобросовісної поведінки обвинуваченого або особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та/або судовому розгляду або/та створитимуть загрозу суспільству.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Рішення про застосування (продовження) одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого або особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Отже, оцінюючи рівень доведеності сторонами провадження обставин, які б могли вплинути на мотиви Суду під час ухвалення рішення щодо зазначеного клопотання, Суд наголошує, що тягар доведення ризиків, передбачених ст. 177 КПК та необхідності застосування відповідного запобіжного заходу завжди залишається на стороні обвинувачення, оскільки на боці сторони захисту завжди діє презумпція «свободи», сформульована в ст. 29 Конституції України та ст. 5 Конвенції.

Суд, розглянувши матеріали клопотання, вважає, що склад інкримінованих ОСОБА_4 правопорушень за частинами першою-другою ст. 307, частиною першою ст. 317 КК України є такими, що не потребують від особи залишення місця проживання, тобто утримання особи в домашніх умовах не є достатньою мірою для запобігання вчиненню нових правопорушень або продовженню вже розпочатих.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, на стадії продовження запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема: стан здоров`я, наявність судимостей та міцність соціальних зв`язків.

При цьому, Суд дослідивши матеріали клопотання дійшов висновку, що присутність близьких родичів поряд з ОСОБА_4 , а саме матері та бабусі, перебування з ними у спільному побуті не запобігли вчиненню кримінальних правопорушень останнім. Відтак, Суд вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як передання ОСОБА_4 близьким родичам, зокрема в особі матері ОСОБА_6 з обов`язковим лікарським наглядом не є співмірним поведінці, яку проявляє останній та, як наслідок, не запобігатиме вчиненню нових або продовженню вже розпочатих правопорушень.

З огляду на наведене, Суд не знаходить переконливими твердження сторони захисту про належну поведінку ОСОБА_4 під час застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 27.02.2025 по 15.04.2025 року.

Крім цього, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №27, ОСОБА_4 є особою, яка внаслідок хворобливого стану не може усвідомлювати і контролювати свої дії, а відтак потребує спеціального догляду, що виключає його небезпечну поведінку.

VI. Висновки суду

Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку що існування ризиків з боку особи, щодо якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 177 КПК України, є доведеним поза розумним сумнівом.

Так, у своєму висновку Суд врахував, зокрема, характеристику особи, наявність попередніх судимостей, тяжкість та особливості складу інкримінованих правопорушень, взаємодію особи з близькими родичами.

Усунення ризиків передбачених ст. 177 КПК України та, водночас, здійснення спеціального догляду, якого потребує особа, на думку Суду може бути здійснено лише шляхом поміщення до спеціалізованого закладу з надання психіатричної допомоги з визначенням уповноваженими особами відповідних ризиків, які несе ОСОБА_4 для себе та оточуючих з огляду на відсутність усвідомлення та контролю останнім своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання прокурора та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

З цих підстав,

керуючись статтями 196, 199, 369-372, 392, 395, 508, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку задовольнити в повному обсязі.

2. Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 60 діб до «24» червня 2025 року включно.

3. Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги покласти на КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради, а контроль за її виконанням на прокурора.

4. Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно.

5. Копію ухвали направити прокурору, особі, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, захисниці, КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради (м. Херсон, с. Степанівка, вул. Дж. Говарда, 65), Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» (54030, Миколаївська область, м. Миколаїв, Центральний район, вул. Лагерне поле, 5).

6. У клопотанні захисниці ОСОБА_5 про передання обвинуваченого на піклування з обов`язковим лікарським наглядом відмовити.

7. Ухвала може бути оскаржена особою, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру через захисницю, прокурором протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

8. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню

СуддяОСОБА_1