ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 14.01.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Володимир-Волинський, Волинської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, не судимого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 14 січня 2025 близько о -8-15год, маючи умисел на незаконне заволодіння автомобілем марки «Peugeot Expert» державний номерний знак НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 , належний на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 25.04.2023 - ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , за допомогою ключа, який знаходився у замку запалювання. Привів у дію двигун вказаного автомобіля, відчинив ворота паркану, виїхав за територію домоволодіння власника автомобіля та розпочав рух вулицями міста Володимира, волинської області, в подальшому проїхав до будинку АДРЕСА_4 та залишив вказаний транспортний засіб, з метою подальшої реалізації, чим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом в супереч волі потерпілого ОСОБА_4 , якому спричинив майнову шкоду на суму 108967,63грн

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, фактичні обставини справи підтвердив, пояснив, що щиро кається у вчиненому і дав показання, які повністю узгоджуються з описовою частиною цього вироку. Зібрані по справі докази визнає та їх не оспорює. Пояснив, що потерпілий є його сусідом, конфліктів не виникало, 14.01.2025 зранку перебував вдома, хотів покататись на автомобілі, безперешкодно зайшов на подвір,я потерпілого, нікого не було, сів в автомобіль, за допомогою ключа, який знаходився у замку запалювання, завів машину та виїхав за ворота. Приїхав на підприємство, хотів працевлаштуватись на роботу, через деякий час туди приїхала поліція. Усвідомлював що його дії протизаконні, шкодує про вчинене, щиро кається, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив обставини вчиненого відносно нього правопорушення, до обвинуваченого претензій матеріального чи морального характеру не має, щодо призначення покарання просить строго не карати.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч.3ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, з`ясував, чи не має сумнівів в добровільності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, та всім учасникам справи що він буде позбавлений права оспорювати ці обставини справи та кваліфікацію інкримінованого правопорушення в апеляційному порядку.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, є повністю доведеною, а дії правильно кваліфікованими за ч.1 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується негативно, до відділу поліції надходили звернення громадян, щодо його протиправної поведінки, протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178, ч.1 ст.127, ст.173 КУпАП. Крім того перебував у розшуку в категорії дезертир, як такий що самостійно залишив військову частину, на обліках в спеціалізованих установах не перебуває. Вину у скоєному злочині визнавав на протязі всього розгляду, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, мав належну процесуальну поведінку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 суд враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також вимоги ст.65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, з врахуванням думки сторони публічного обвинувачення, потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання та просив не позбавляти волі обвинуваченого, відсутності обставин, що обтяжують покарання винного та ряд пом`якшуючих обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті кримінального закону з випробуванням виходячи з такого.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Таким чином, вирішення судом питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання ґрунтується на наведених вище вимогах.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 є можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення, що на думку суду відповідає меті покарання, є справедливим і достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України меті покарання та відповідатиме принципу верховенства права, закріпленого ст.8 КПК України, а також буде співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.

При цьому судом не встановлено обставин, які свідчили б про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі.

За вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з державного бюджету України. Суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що під час досудового розслідування для залучення експерта з метою проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи витрачено 1193 грн. 85 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Заходи забезпечення по даному кримінальному провадженні не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 17.01.2025 слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням у кримінальному провадженні судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-25/901-АВ від 28.01.2025 року в розмірі 1193 грн. 85 коп.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 17.01.2025 - скасувати.

Відповідно до ст.100 КПК України, речові докази :

-оптичний диск «DVD-R» із відеозаписом з камери відеоспостереження у каб.№3 в приміщенні Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, оптичний диск «DVD-R» із відеозаписом з камери відеоспостереження на будівлях ТОВ ФГ «Євгена Шелепіни» по вул.Шевченка б.31 у с.Заріччя Володимирського району, Волинської області зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-металевий ключ, ззовні схожий на автомобільний, з чорною пластмасовою рукояткою на якому мається зображення «Льва», з металевим кільцем та написом вважати повернутим власнику ОСОБА_4 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Волинського апеляційного суду через Володимирський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_6