КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 13.02.2024,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 13.02.2024 застосовано до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що матеріалами кримінального провадження доведена винність ОСОБА_8 в скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, що виразилось у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, вчинене повторно. Разом з цим, згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 573, ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій, страждав на хронічне психічне захворювання - шизофренію (за МКХ - 10F20) та не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_8 в даний час страждає на хронічне психічне захворювання - шизофренію та не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_8 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. ОСОБА_8 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання канабіоїдів та потребує лікування від наркотичної залежності на загальних підставах. Протипоказань для такого лікування не виявлено.

Заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу суду першої інстанції та виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду на спрямованість мети та умислу в діях ОСОБА_8 при вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України. В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема зазначає, що суд не врахував того факту, що здатність особи усвідомлювати свої дії та керувати ними є невід`ємною ознакою, яка характеризує суб`єкт злочину лише за критерієм осудності. Зауважує, що у випадку вчинення суспільно-небезпечного діяння в стані неосудності, можливо вести мову лише про те, чи мало воно місце. У такому разі мета та умисел як вольова ознака суб`єктивної сторони складу злочину виключається і має місце лише тоді, коли особа здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Висновком судової психіатричної експертизи №573 встановлено, що ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав і страждає в даний час на хронічне психічне захворювання - шизофренію (за МКХ-10F20). ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій не міг та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Однак, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «канабіс», з метою особистого вживання, без мети збуту.

Таким чином, суд першої інстанції помилково встановив наявність у ОСОБА_8 злочинного умислу та мети злочину, оскільки ці поняття становлять вольову ознаку суб`єктивної сторони складу злочину і можуть бути встановлені лише тоді, коли особа здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність зміни вироку знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 516 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 13.02.2024 змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду на спрямованість мети та умислу в діях ОСОБА_8 при вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

В іншій частині ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 13.02.2024 залишити без змін.

Ухвала Київського апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3