Провадження № 1-кс/932/3844/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001082 від 24.08.2025 року) за підозрою:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Новоолексіївка, Генічеського району, Херсонської області, громадянина України, маючого середню освіту, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштований, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

26 серпня 2025 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання слідчого СВ ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0001082 від 24.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , в якому зазначено, що: 24 серпня 2025 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_6 перебував неподалік супермаркету «АТБ» який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Сурсько-Литовська, 100. В цей же час, до вказаної адреси, на транспортному засобі ВАЗ 2106 державний реєстраційний знак НОМЕР_1 під`їхав потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Побачивши потерпілого, ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, почав нецензурно виражатись в сторону потерпілого ОСОБА_8 , провокувати конфлікт, наближатись до транспортного засобу в якому знаходився потерпілий. Після того як потерпілий ОСОБА_9 вийшов зсередини транспортного засобу, ОСОБА_6 продовжив конфлікт, який у подальшому переріс у бійку, в ході якої у ОСОБА_10 виник прямий умисел, спрямований спричинення потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований спричинення потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, ОСОБА_10 24.08.2025 року приблизно о 20:30 годині, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, стоячи напроти потерпілого ОСОБА_8 наніс один удар відкритою долонею руки в область голови потерпілого, після чого дістав предмет колюче-ріжучої дії та тримаючи його у своїй руці наніс не менше трьох ударів вказаним предметом в ділянку черевної порожнини потерпілому ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення передньої черевної стінки, спини, проникаюче у черевну порожнину з пошкодженням правої долі печінки, внутрішньочеревної кровотечі.

Вказані дії ОСОБА_6 , які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ч. 1 ст. 121 КК України.

24 серпня 2025 року о 16 годині 48 хвилин ОСОБА_6 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

25 серпня 2025 року о 16 годині 38 хвилин ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та вручено копію повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

Прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 просили суд задовольнити клопотання, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт.

Наступні обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні достатніми доказами:

- протоколом огляду речей від 06 березня 2025 року, проведеним за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було вилучено знаряддя злочину;

- протоколом огляду речей від 06 березня 2025 року, проведеним за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого було оглянуто місце вчинення злочину;

- протоколами огляду місця події від 23.08.2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.08.2025 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 від 24.08.2025 року;

- протоколом проведення пред`явлення для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 від 24.08.2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.08.2025 року;

- протоколом проведення пред`явлення для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 від 24.08.2025 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 від 24.08.2025 року;

- протоколом перегляду відеозапису зі свідком ОСОБА_12 від 24.08.2025 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність наступних ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором доведено, що підставами вважати, що в кримінальному проваджені існують ризики, передбачені у п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, експерта у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають значення речових доказів, перешкоджати провадженню іншим чином.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується репутацією самого підозрюваного, так як він офіційно не працевлаштований, відповідно не має коштів для існування, не одружений, дітей не має, відповідно не має міцних соціальних зв`язків в м. Дніпрі та усвідомлюючи загрозу призначення покарання у разі визнання його винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, враховуючи що міра покарання яка йому загрожує передбачає реальне позбавлення волі строком від 5 до 8 років може переховуватись від органу досудового розслідування, суду з метою уникнення відповідальності. Також, слід врахувати, що підозрюваний після нанесення тілесних ушкоджень не надав медичної допомоги потерпілому та не вчинив ніяких дій для її надання, не повідомив про подію правоохоронні органи, зник з місця злочину.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають значення речових доказів.

На даний момент досудове розслідування проведене не в повному обсязі, не встановлено місцезнаходження та не вилучено знаряддя злочину, на якому можуть міститись кров, біологічні зразки потерпілого, які могли відобразитись в час вчинення кримінального правопорушення існують реальні загрози знищення вказаних речей, які мають важливе значення для досудового розслідування та потребують проведення огляду, проведення судово-медичних експертиз.

Ризик, передбачений п. 3, п. 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний будучи обізнаний у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, оскільки слідчі дії з на даний час органом досудового розслідування проведено не в повному обсязі, не проведено експертизи всіх вилучених в ході огляду місць події речовин, підозрюваний може шляхом умовлянь, погроз та залякувань, може незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою зміни їхніх показань.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, у зв`язку з чим останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 1 статті 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, окрім інших також: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання: репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на виконання ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчим суддею оцінено в сукупності такі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його вини, оскільки він підозрюється, зокрема, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, зареєстрований на тимчасово непідконтрольній Україні території, не має стійких соціальних зв`язків та вчинив тяжке кримінальне правопорушення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Однак, розглядаючи можливість застосування до підозрюваного альтернативних запобіжних заходів, враховуючи вищезазначене, тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають значення речових доказів, перешкоджати кримінальному провадженню, на думку слідчого судді, є підставою для обрання ОСОБА_6 саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

Зазначені ризики виправдовують обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому слідчий суддя вважає, що застосування даного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правової підстави застосування запобіжного заходу (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені пп. 1 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), та враховуючи, що згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя не роблячи передчасних висновків щодо вини підозрюваного ОСОБА_6 вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого СВ ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованого діяння, суд не знаходить підстав для визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193, 194-196, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001082 від 24.08.2025 року) за підозрою ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 22 жовтня 2025 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тримати під вартою з утриманням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, буд. 80, по 22 жовтня 2025 року включно.

Вручити копію цієї ухвали учасникам негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_7 , слідчу ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде проголошено 29 серпня 2025 року о 14 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1