В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження № 0000161 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), уродженця с. Котовське Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, маючого професійно - технічну освіту, не працюючого, одруженого, мешканця за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до Указу Президента України № 62/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 на території України введено та діє воєнний стан.

Відповідно до Актового запису про смерть № 133 від 16.12.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був клієнтом банку АТ КБ «Приватбанк» та мав у користуванні кредитну банківську картку «Універсальна» № НОМЕР_2 помер 14.12.2024.

ОСОБА_5 , який будучи онуком ОСОБА_6 та маючи доступ до кредитної банківської картки Універсальна № НОМЕР_2 відкриту на ім`я ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що останній помер, а також те, що на рахунку вказаної банківської карти наявні кредитні грошові кошти, які належать АТ КБ «ПриватБанк», усвідомлюючи, що жодних прав на кошти, які знаходяться на вищевказаній карті він не має, у останнього виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів в межах кредитного ліміту вказаної банківської картки, які на праві власності належать АТ КБ «ПриватБанк».

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи з єдиним умислом, спрямованим на викрадення коштів з банківської картки, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, діючи таємно, перебуваючи в м. Кобеляки Полтавського району за адресою: вул. Віталія Кирейка, буд. 20, та маючи безперешкодний доступ до належного ОСОБА_6 мобільного телефону, знаючи пін-код до банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 і пароль для входу до мобільного додатку «Приват24» здійснив вхід до мобільного додатку банку та 20.12.2024 здійснив перекази о 02 год. 56 хв. в сумі 4140, 60 грн (із них комісія в сумі 140, 60 грн), о 03 год. 04 хв., в сумі 5693, 33 грн (із них комісія в сумі 163,33 грн) та о 23 год. 03 хв. в сумі 2070,30 грн (із них комісія в сумі 70,30 грн), з банківської картки померлого на належну йому банківську карту за номером НОМЕР_3 , відкриту в АТ « БАНК АЛЬЯНС» та на оплату товару.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та дії об`єднані єдиним протиправним умислом на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , що належить померлому ОСОБА_6 , ОСОБА_5 перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи безперешкодний доступ до належного ОСОБА_6 мобільного телефону, знаючи пін-код до банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 і пароль для входу до мобільного додатку «Приват24» здійснив вхід до мобільного додатку банку та 21.12.2024 о 00 год. 05 хв. здійснив переказ в сумі 2587,88 грн (із них комісія в сумі 87,88 грн) а також 23.12.2024 о 23 год. 43 хв. здійснив переказ в сумі 623,15 грн (із них комісія в сумі 23,15 грн) з банківської картки померлого на належну йому банківську карту за номером НОМЕР_3 , відкриту в АТ «БАНК АЛЬЯНС» та на оплату товару.

В подальшому, ОСОБА_5 викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми протиправними діями АТ КБ «ПриватБанк» майнової шкоди на загальну суму 15 115, 26 грн.

Таким чином вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

30.05.2025 року між прокурором Кобеляцького відділу Решетилівської окружої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 469, 472 КПК України.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років та прохають суд застосувати ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого від покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину, внаслідок яких шкода завдана державним інтересам та інтересам потерпілого, який надав письмову згоду прокурору на укладення угоди, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Також суд не вбачає підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки судом прийнято рішення про застосування звільнення обвинуваченого від відбування покаранням з встановленням іспитового строку. З огляду на призначений іспитовий строк, немає потреби продовжувати особисте зобов`язання як запобіжний захід. Особисте зобов`язання застосовується, коли немає потреби в більш суворому запобіжному заході, а іспитовий строк вже є формою контролю за поведінкою особи.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 30.05.2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватиму вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя