ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/9856/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1243/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04 березня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» про звільнення засудженого ОСОБА_8 від покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 21.06.2022 відповідно до вимог Закону України № 3886 IX, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 березня 2025 року відмовлено у задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_9 про вирішення питання щодо звільнення засудженого ОСОБА_8 від покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 21.06.2022 у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Не погодившись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04.03.2025 скасувати, ухвалити нову, якою задовольнити подання в.о. начальника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_9 щодо вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_8 від покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 21.06.2022 у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на те, що Верховною Радою України 18.07.2024 прийнято Закон № 3886-IХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024.

Цим Законом внесено зміни до статті 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на 2022 рік становить 2 481 гривень.

Прокурор звертає увагу на те, що відповідно до вироку Білопільського районного суду Сумської області від 21.06.2022 ОСОБА_8 вчинив дев`ять окремих кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185 КК України, які не являються єдиним кримінальним правопорушенням та триваючим злочином. Кожен з дев`яти епізодів злочинної діяльності ОСОБА_8 підлягає декриміналізації, у зв`язку із тим, що кожен із них вчинений на суму, розмір якої дає підстави застосувати Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з пунктом 2 частиною 2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Відповідно до частини 6 статті 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Відповідно до частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 481 грн.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_9 про вирішення питання щодо звільнення засудженого ОСОБА_8 від покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 21.06.2022 у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, виходив з того, що вироком Білопільського районного суду Сумської області від 21.06.2022 ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він у період з 05.01.2022 по 31.01.2022, дев`ять разів реалізував свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном із корисливих мотивів, за ці дії йому призначено єдине покарання за частиною 2 статті 185 КК України.

Обґрунтовуючи таку відмову суд послався на те, що за окремими епізодами злочинної діяльності або окремими пунктами статті КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. ОСОБА_8 призначено покарання не за кожний окремий епізод, в цьому випадку застосовувалася б стаття 70 КК України, а за єдиний злочин, передбачений частиною 2 статті 185 КК України. Білопільський районний суд Сумської області при призначенні покарання виходив з того, що ОСОБА_8 вчинив єдине триваюче кримінальне правопорушення з єдиним умислом та мотивом, кваліфікував його дії за частиною 2 статті 185 КК України. Розмір викраденого становить 4 420,66 грн., що складає більшу суму двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (станом на 31.01.2022), та відтак, «декриміналізації» не підлягає.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_8 засуджений вироком Білопільського районного суду Сумської області від 21.06.2022 за частиною 2 статті 185 КК України, епізоди кримінального правопорушення ОСОБА_8 вчинив: 05.01.2022, та його діями було заподіяно матеріальну шкоду на суму 426 грн. 66 коп.; 08.01.2022, та його було заподіяно матеріальну шкоду на суму 328 грн. 20 коп.; 14.01.2022, та його було заподіяно матеріальну шкоду на суму 478 грн. 80 коп.; 17.01.2022, та його було заподіяно матеріальну шкоду на суму 407 грн. 55 коп.; 20.01.2022, та його було заподіяно матеріальну шкоду на суму 470 грн. 25 коп.; 23.01.2022, та його було заподіяно матеріальну шкоду на суму 438 грн. 90 коп.; 26.01.2022, та його було заподіяно матеріальну шкоду на суму 313 грн. 50 коп.; 31.01.2022, та його було заподіяно матеріальну шкоду на суму 1078 грн.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Білопільським районним судом Сумської області при ухваленні вироку було встановлено фактичні обставини справи, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні дев`яти окремих кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185 КК України, а саме викрадення чужого майна вчиненого повторно.

Дані кримінальні правопорушення не є єдиним кримінальним правопорушенням, та не є триваючим злочином, у зв`язку з чим висновок суд першої інстанції, є помилковим, та таким, що не відповідає загальним положенням КК України, оскільки триваючий злочин має місце там, де злочинне діяння (дія чи бездіяльність) триває безперервно протягом певного часу. Він складається із одного діяння, яке розтягнуто в часі і характерезується безперервним здійсненням складу закінченого злочину за рахунок тривалого невиконання обов`язків, покладених на особу, або за рахунок тривалого порушення встановленої заборони.

Враховуючи, що вартість майна викраденого ОСОБА_8 , за кожен з дев`яти окремих епізодів злочинної діяльності, передбачених частиною 2 статті 185 КК України, за викрадення якого останнього засуджено вироком Білопільського районного суду Сумської області від 21.06.2022, не перевищує граничної вартості майна (2 481 грн.), за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, та підлягає задоволенню, а ухвала Харківського районного суду Харківської області від 04.03.2025 скасуванню з постановленням нової, якою подання в.о. начальника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» стосовно засудженого ОСОБА_8 - задовольнити.

На підставі частини 2 статті 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 21.06.2022 від за частиною 2 статті 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Враховуючи інформацію надану адміністарацією ДУ "Темнівська виправна колонія (№100)" про те, що 14.05.2025 засуджений ОСОБА_8 звільнений умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби, судом апеляційної інстанції не вирішується питання про звільнення засудженого з-під варти.

Керуючись Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, частинами 1, 3 статті 5, частиною 2 статті 74 КК України, статтями 404, 405, 407, 419 537, 539 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04 березня 2025 року скасувати та постановити нову.

Подання в.о. начальника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_9 про звільнення засудженого ОСОБА_8 від покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 21.06.2022 у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 задовольнити.

На підставі частини 2 статті 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Білопільського районного суду Сумської області від 21.06.2022 за частиною 2 статті 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку відповідно до статті 424 КПК України не підлягає.

Головуючий:

Судді: