справа № 208/7781/25
провадження № 1-кс/208/2483/25
УХВАЛА

23 червня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 3 ст. 149 КК України у кримінальному провадженні №0000265 від 25.04.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів зс рф на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

24.02.2022 на виконання наказів вищого політичного та воєнного керівництва рф, військовослужбовці зс рф, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі м. Лиман Краматорського району Донецької області, яке було захоплено та перебувало під тимчасовою окупацією військами рф та представників так званої «днр» в період з 30 травня 2022 року до 01 жовтня 2022 року.

24 лютого 2022 року указом президента України ОСОБА_8 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено та який триває і до теперішнього часу.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом Закон № 1207- VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією території України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

За державою України, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходяться на тимчасово окупованій території.

Так, у червні 2022 року, більш точні дату та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інші невстановлені особи, будучи учасниками незаконного збройного формування так званої «днр» вступили у злочинну змову з іншими не встановленими особами, з метою здійснення незаконного позбавлення волі та викрадення цивільного населення м. Лиман Донецької області для їх подальшої трудової експлуатації на території вказаного населеного пункту, з метою отримання вигоди у вигляді виконання викраденими особами на їх користь різного виду робіт. З метою реалізації вказаного злочинного плану ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інші невстановлені особи, за попередньою змовою групою осіб, заздалегідь заготовили для вчинення вказаних злочинів автоматичну вогнепальну зброю, з метою здійснення психологічного впливу на потерпілих та доведення свого злочинного умислу до кінця, шляхом погроз та демонстрації вказаної вогнепальної зброї потерпілим.

Згідно із розробленим планом та розподілом обов`язків між учасниками вказаної групи, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , повинні були викрадати та незаконно позбавляти волі цивільне населення м. Лиман Донецької області, після чого переміщувати викрадених людей до колишнього відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, розташованого за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Свободи, 27, де в подальшому, передавати їх ОСОБА_11 для незаконного утримування у приміщенні вказаного відділу поліції та шляхом примусу і погроз з боку ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 примушування до трудової експлуатації у вигляді виконання на свою користь різного виду робіт на території вищевказаного відділу поліції.

Так, 26.06.2022 близько 21 години 45 хвилин, ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , маючи при собі вогнепальну зброю, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, згідно розробленого плану, направленого на незаконне позбавлення волі та викрадення цивільного населення м. Лиману Донецької області, з метою подальшої трудової експлуатації на свою користь на території колишнього відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, перебуваючи на узбіччі дороги на перехресті вулиці Слави (Червоноармійської) та провулку Слобожанського у м. Лиман Донецької області, із застосуванням зброї, здійснили викрадення ОСОБА_14 , який в той час знаходився на узбіччі дороги. Після чого, посадили останнього у автомобіль марки «ВАЗ 2107» білого кольору із невстановленими в ході досудового розслідування реєстраційними номерами та на вказаному автомобілі перевезли ОСОБА_14 до приміщення колишнього відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, розташованого за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Свободи, 27 та передали його ОСОБА_11 , з метою незаконного позбавлення волі останнього та подальшої його трудової експлуатації на території вказаного відділу поліції.

Того ж вечора, ОСОБА_11 , діючи умисно, відповідно до відведеної йому ролі, помістив викраденого ОСОБА_14 до камери вищевказаного відділу поліції, з метою незаконного позбавленні волі останнього та подальшої його трудової експлуатації на території вказаного відділу поліції.

В подальшому, 27.06.2022 близько 07 години 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, маючи намір на використання викраденої особи, з метою її трудової експлуатації, яка полягала у примусовій безоплатній праці, всупереч волі потерпілого ОСОБА_14 , вивів останнього на подвір`я відділу поліції, де передав його ОСОБА_9 , якому заздалегідь повідомив мету передачі подальша трудова експлуатація. Після чого ОСОБА_9 , який мав при собі автоматичну вогнепальну зброю та під погрозою її застосування, наказав ОСОБА_14 прибирати територію подвір`я вищевказаного відділу поліції та в подальшому здійснювати роботи із розгрузки та перенесення сонячних панелей, всупереч волі ОСОБА_14 . При цьому останній перебував під постійним наглядом ОСОБА_9 та не мав змоги вільно залишити вищевказану територію, хоча бажав цього. Після цього, близько 20 години 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_9 , переконавшись у виконанні вищевказаних робіт потерпілим ОСОБА_14 , повернув останнього ОСОБА_11 , який маючи при собі автоматичну вогнепальну зброю, діючи умисно, всупереч волі потерпілого ОСОБА_14 , помістив того до камери вказаного відділу поліції, де утримував його без можливості вільного пересування та засобів зв`язку.

Ввечері того ж дня, більш точний час в досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_11 , звільнив потерпілого ОСОБА_14 та відпустив його додому.

Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, здійснили викрадення та позбавлення волі цивільної особи на території м. Лиман Донецької області, з метою її подальшої трудової експлуатації, а саме із застосуванням вогнепальної зброї викрали та незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_14 і утримували його в приміщенні колишнього відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, з метою трудової експлуатації з вечора 26.06.2022 до вечора 27.06.2022.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному позбавленні волі та викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням зброї, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Крім того, 26.06.2022 близько 21 години 45 хвилин, ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , маючи при собі вогнепальну зброю, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, згідно розробленого плану, направленого на незаконне позбавлення волі та викрадення цивільного населення м. Лиману Донецької області, з метою подальшої трудової експлуатації на свою користь на території колишнього відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, перебуваючи на узбіччі дороги на перехресті вулиці Слави (Червоноармійської) та провулку Слобожанського у м. Лиман Донецької області, із застосуванням зброї, здійснили викрадення ОСОБА_14 , який в той час знаходився на узбіччі дороги. Після чого, посадили останнього у автомобіль марки «ВАЗ 2107» білого кольору із невстановленими в ході досудового розслідування реєстраційними номерами та на вказаному автомобілі перевезли ОСОБА_14 до приміщення колишнього відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, розташованого за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Свободи, 27 та передали його ОСОБА_11 , з метою незаконного позбавлення волі останнього та подальшої його трудової експлуатації на території вказаного відділу поліції.

Того ж вечора, ОСОБА_11 , діючи умисно, відповідно до відведеної йому ролі, помістив викраденого ОСОБА_14 до камери вищевказаного відділу поліції, з метою незаконного утримання останнього та подальшої трудової експлуатації на території вказаного відділу поліції.

В подальшому, 27.06.2022 близько 07 години 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, маючи намір на використання викраденої особи, з метою її трудової експлуатації, яка полягала у примусовій безоплатній праці, всупереч волі потерпілого ОСОБА_14 , вивів останнього на подвір`я відділу поліції, де передав його ОСОБА_9 , якому заздалегідь повідомив мету передачі подальша трудова експлуатація. Після чого ОСОБА_9 , який мав при собі автоматичну вогнепальну зброю та під погрозою її застосування, наказав ОСОБА_14 прибирати територію подвір`я вищевказаного відділу поліції та здійснювати роботи із розгрузки та перенесення сонячних панелей, всупереч його власної волі. При цьому останній перебував під постійним наглядом ОСОБА_9 та не мав змоги вільно залишити вищевказану територію, хоча бажав цього. Після цього, близько 20 години 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_9 , переконавшись у виконанні вищевказаних робіт потерпілим ОСОБА_14 , повернув останнього ОСОБА_11 , який маючи при собі автоматичну вогнепальну зброю, діючи умисно, всупереч волі потерпілого ОСОБА_14 , помістив того до камери вказаного відділу поліції, де утримував його без можливості вільного пересування та засобів зв`язку.

Ввечері того ж дня, більш точний час в досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_11 звільнив потерпілого ОСОБА_14 та відпустив його додому.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились у здійсненні переміщення людини, вчиненого з метою експлуатації, з використанням примусу, викрадення, для отримання згоди на її експлуатацію, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.

Крім того, 01.08.2022 близько 20 годин 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , маючи при собі вогнепальну зброю, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, діючи згідно розробленого плану, направленого на незаконне позбавлення волі та викрадення цивільного населення м. Лиман, Донецької області, з метою подальшої трудової експлуатації на свою користь на території колишнього відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, перебуваючи біля будинку № 33 по вул. Леваневського у м. Лиман Донецької області, із застосуванням зброї, заподіюючи ОСОБА_15 фізичні страждання вдаривши останнього прикладом автомата в район тулуба, викрали останнього, який знаходився біля калитки свого будинку. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення та незаконне позбавлення волі людини з метою її трудової експлуатації, посадили ОСОБА_15 у невстановлений в ході досудового розслідування автомобіль чорного кольору на якому була позначка «Z» та на вказаному автомобілі перевезли його до приміщення колишнього відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, розташованого за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Свободи, 27, де діючи згідно розробленого плану, передали іншому учаснику злочинної групи - ОСОБА_11 , з метою незаконного позбавлення волі останнього та подальшої трудової експлуатації на території вказаного відділу поліції.

Того ж вечора, ОСОБА_11 , діючи умисно, відповідно до відведеної йому ролі, помістив викраденого ОСОБА_15 до камери вищевказаного відділу поліції та став незаконно його утримувати з метою трудової експлуатації.

Далі, 02.08.2022 приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, маючи намір на використання викраденої особи, з метою її трудової експлуатації, яка полягала у примусовій безоплатній праці, всупереч волі потерпілого ОСОБА_15 , вивів останнього на подвір`я вказаного відділу поліції, де передав його ОСОБА_9 , якому заздалегідь повідомив мету передачі подальша трудова експлуатація. Після чого ОСОБА_9 , який мав при собі автоматичну вогнепальну зброю, під погрозою її застосування, змусив ОСОБА_15 прибирати територію подвір`я вищевказаного відділу поліції, після чого надав вказівку здійснювати набір води у ємності за адресою: АДРЕСА_1 та її перенесення до вищевказаного відділу поліції, всупереч його власної волі. При цьому останній перебував під постійним наглядом ОСОБА_9 та не мав змоги вільно залишити вищевказану територію, хоча бажав цього. Після цього, ввечері цього ж дня, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_9 , переконавшись у виконанні вказаних робіт потерпілим ОСОБА_15 , повернув останнього ОСОБА_11 , який маючи при собі автоматичну вогнепальну зброю, діючи умисно, всупереч волі потерпілого ОСОБА_15 , помістив останнього до камери вищевказаного відділу поліції, де незаконно утримував його до ранку наступного дня, без можливості вільного пересування та засобів зв`язку.

Наступного дня, а саме 03.08.2022 приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на використання викраденої особи, з метою її трудової експлуатації, яка полягала у примусовій безоплатній праці, маючи при собі автоматичну вогнепальну зброю, всупереч волі потерпілого ОСОБА_15 , вивів останнього до подвір`я вищевказаного відділу поліції, де передав ОСОБА_9 , якому заздалегідь повідомив мету передачі подальша трудова експлуатація. Після чого ОСОБА_9 , який мав при собі автоматичну вогнепальну зброю та під погрозою її застосування, змусив ОСОБА_15 прибирати територію подвір`я вищевказаного відділу поліції, після чого надав вказівку здійснювати набір води у ємності за адресою: АДРЕСА_1 та її перенесення до відділу поліції, після чого наказав здійснювати перенесення дров всупереч волі потерпілого ОСОБА_15 . При цьому останній перебував під постійним наглядом ОСОБА_9 та не мав змоги вільно залишити вищевказану територію, хоча бажав цього. Після цього, ввечері цього ж дня, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_9 , переконавшись у виконанні вищевказаних робіт потерпілим ОСОБА_15 , повернув останнього ОСОБА_11 , який всупереч волі потерпілого ОСОБА_15 , помістив його до камери вищевказаного відділу поліції, де утримував до ранку наступного дня, без можливості вільного пересування та засобів зв`язку.

Наступного дня, а саме вранці 04.08.2022, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_11 звільнив з камери потерпілого ОСОБА_15 та відпустив його додому.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, повторно здійснили викрадення та позбавлення волі цивільної особи на території м. Лиман Донецької області, з метою її подальшої трудової експлуатації, а саме із застосуванням вогнепальної зброї викрали та незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_15 і утримували його в приміщенні колишнього відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, з метою трудової експлуатації, з вечора 01.08.2022 до ранку 04.08.2022.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному позбавленні волі та викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням зброї, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Крім того, 01.08.2022 близько 20 годин 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , маючи при собі вогнепальну зброю, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, діючи згідно розробленого плану, направленого на незаконне позбавлення волі та викрадення цивільного населення м. Лиман, Донецької області, з метою подальшої трудової експлуатації на свою користь на території колишнього відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, перебуваючи біля будинку № 33 по вул. Леваневського у м. Лиман Донецької області, із застосуванням зброї, заподіюючи ОСОБА_15 фізичні страждання вдаривши останнього прикладом автомата в район тулуба, викрали останнього, який знаходився біля калитки свого будинку. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення та незаконне позбавлення волі людини з метою її трудової експлуатації, посадили ОСОБА_15 у невстановлений в ході досудового розслідування автомобіль чорного кольору на якому була позначка «Z» та на вказаному автомобілі перевезли його до приміщення колишнього відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, розташованого за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Свободи, 27, де діючи згідно розробленого плану, передали іншому учаснику злочинної групи - ОСОБА_11 , з метою незаконного позбавлення волі останнього та подальшої трудової експлуатації на території вказаного відділу поліції.

Того ж вечора, ОСОБА_11 , діючи умисно, відповідно до відведеної йому ролі, помістив викраденого ОСОБА_15 до камери вищевказаного відділу поліції та став незаконно його утримувати з метою трудової експлуатації.

Далі, 02.08.2022 приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, маючи намір на використання викраденої особи, з метою її трудової експлуатації, яка полягала у примусовій безоплатній праці, всупереч волі потерпілого ОСОБА_15 , вивів останнього на подвір`я вказаного відділу поліції, де передав його ОСОБА_9 , якому заздалегідь повідомив мету передачі подальша трудова експлуатація. Після чого ОСОБА_9 , який мав при собі автоматичну вогнепальну зброю, під погрозою її застосування, змусив ОСОБА_15 прибирати територію подвір`я вищевказаного відділу поліції, після чого надав вказівку здійснювати набір води у ємності за адресою: АДРЕСА_1 та її перенесення до вищевказаного відділу поліції, всупереч його власної волі. При цьому останній перебував під постійним наглядом ОСОБА_9 та не мав змоги вільно залишити вищевказану територію, хоча бажав цього. Після цього, ввечері цього ж дня, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_9 , переконавшись у виконанні вказаних робіт потерпілим ОСОБА_15 , повернув останнього ОСОБА_11 , який маючи при собі автоматичну вогнепальну зброю, діючи умисно, всупереч волі потерпілого ОСОБА_15 , помістив останнього до камери вищевказаного відділу поліції, де незаконно утримував його до ранку наступного дня, без можливості вільного пересування та засобів зв`язку.

Наступного дня, а саме 03.08.2022 приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на використання викраденої особи, з метою її трудової експлуатації, яка полягала у примусовій безоплатній праці, маючи при собі автоматичну вогнепальну зброю, всупереч волі потерпілого ОСОБА_15 , вивів останнього до подвір`я вищевказаного відділу поліції, де передав ОСОБА_9 , якому заздалегідь повідомив мету передачі подальша трудова експлуатація. Після чого ОСОБА_9 , який мав при собі автоматичну вогнепальну зброю та під погрозою її застосування, змусив ОСОБА_15 прибирати територію подвір`я вищевказаного відділу поліції, після чого надав вказівку здійснювати набір води у ємності за адресою: м. Лиман, вул. Комарова, 27 та її перенесення до відділу поліції, після чого наказав здійснювати перенесення дров всупереч волі потерпілого ОСОБА_15 . При цьому останній перебував під постійним наглядом ОСОБА_9 та не мав змоги вільно залишити вищевказану територію, хоча бажав цього. Після цього, ввечері цього ж дня, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_9 , переконавшись у виконанні вищевказаних робіт потерпілим ОСОБА_15 , повернув останнього ОСОБА_11 , який всупереч волі потерпілого ОСОБА_15 , помістив його до камери вищевказаного відділу поліції, де утримував до ранку наступного дня, без можливості вільного пересування та засобів зв`язку.

Наступного дня, а саме вранці 04.08.2022, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_11 звільнив з камери потерпілого ОСОБА_15 та відпустив його додому.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились у здійсненні переміщення людини, вчиненого з метою експлуатації, з використанням примусу, викрадення, для отримання згоди на її експлуатацію, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.

03.06.2025 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 149 КК України.

06.06.2025 повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про виклик до СУ ГУНП в Донецькій області, опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Отже, відповідно до положень ст. 42 КПК України, з 06.06.2025 ОСОБА_7 , є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, опубліковані повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 , для здійснення відносного останнього слідчих та процесуальних дій, однак підозрюваний на виклики не з`явився та причини своєї неявки не повідомив.

У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, 12.06.2025 ОСОБА_7 оголошено в державний розшук.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначила, що підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, які у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. Крім того, підозрюваний наразі перебуває на тимчасово окупованій території України. З урахування наведеного, прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 просив вирішити клопотання на розсуд слідчого судді.

Вислухавши думку прокурора, захисника та дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ч.6 ст.193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обставини викладені у клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами досудового розслідування.

З досліджених матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 149 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 , протоколом впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_14 , протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_14 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 , протоколом впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_15 , протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_15 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_7 підозра є достатньою та обґрунтованою для цілей застосування запобіжного заходу.

З наданих до клопотання документів, які характеризують особу підозрюваного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_7 :

- народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с м. Горлівка Донецької області;

- зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- раніше судимий: 02.10.2023 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України до позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах та органах державної влади України на строк п`ятнадцять років з конфіскацією майна;

На думку слідчого судді, ризиками, визначеними пунктами 1, 3, 5 частини першої ст.177 КПК України та доведеними слідчим та прокурором, у даному кримінальному провадженню є: ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення понесення покарання. Зазначений ризик, окрім іншого підтверджується тим, що ОСОБА_7 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території, яка не підконтрольна органам державної влади України.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може здійснити тиск на допитаних під час досудового розслідування потерпілих, з метою примушування їх змінити раніше надані покази задля уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.

Ризик вчинити інші кримінальні правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 на даний час перебуває на тимчасово окупованій території України, та є учасником незаконного збройного формування так званої «донецької народної республіки», а відтак продовжує вчиняти злочин на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Крім того, слідчий суддя, при розгляді клопотання про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу враховує обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Разом з цим, з наявного клопотання та з пояснень наданих в судовому засіданні прокурором, слідчим суддею вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застави та особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 193, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, а також те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, має можливість незаконного впливу на свідків, переховується від органів досудового розслідування та суду, наразі перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, після затримання ОСОБА_7 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки його права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до абз.7 ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відтак, зважаючи на перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у рамках кримінального провадження № 0000265 від 25.04.2025 задовольнити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 3 ст. 149 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його слід негайно, але не пізніш як через сорок вісім годин, доставити до Заводського районного суду м. Кам`янського для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 24.06.2025 року о 08:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1