Справа № 496/3884/25
Провадження № 1-кп/496/571/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

Судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000303 від 16.04.2025 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця села Загнітків Кодимського району Одеської області, середня освіта, неодружений, не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

-у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

УСТАНОВИВ:

15.04.2025 р. близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , де спільно з друзями, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в приміщенні літньої кухні розпивали алкогольні напої. В подальшому зазначені вище особи залишилися за вказаною адресою на ніч. Наступного дня, тобто 16.04.2025 р., продовжили вживати алкогольні напої.

Так, 16.04.2025 р. близько 13 год.00 хв. між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які всі разом перебували у приміщені літньої кухні, виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В ході конфлікту ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров?я людини, переслідуючи мету спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , схопив кухонний ніж, який знаходився на столі, за яким останні сиділи, тримаючи ніж в правій руці, наніс ОСОБА_7 , один удар зверху ножом в область грудної клітини ліворуч, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної проникаючої рани грудної клітини ліворуч.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю та пояснив, що кримінальне правопорушення скоєно ним при обставинах встановлених в судовому засіданні.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та дослідженням доказів на обґрунтування кваліфікації дій обвинуваченого, та характеризуючих матеріалів. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий в судове засідання не прибув, однак від нього та його законного представника наявна заява про слухання справи за його відсутності, підтримує позицію прокурора, та повідомляє, що претензії майнового, морального та фізичного характеру до обвинуваченого відсутні. Цивільний позов заявляти не буде.

Прокурор, обвинувачений та захисник в судовому засіданні не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вина обвинуваченого, крім особистого визнання вини, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- висновком експерта № 41/2025 від 04.06.2025 року, відповідно якого у громадянина ОСОБА_7 виявлено наступне ушкодження: проникаюча колото-різана рана грудної клітки зліва. Враховуючи дані медичної документації, а саме морфологічний опис рани, слід вважати, що вище вказане ушкодження, громадянина ОСОБА_7 утворилася від дії гострого колюче- ріжучого предмета, не виключно від дії ножа. пошкодження у вигляді проникаючи колото-різаної рани грудної клітки згідно п. 2.1.3 «й» п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечні для життя. Враховуючи дані медичної документації та характер ушкодження у гр. ОСОБА_7 не виключно, що остання утворилась 16.04.2025 р. Не виключено, що ушкодження у гр. ОСОБА_7 утворилась за таким механізмом і способом, як вказує останній, в ході проведення допиту 17.04.2025 р.

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння з результатом 0,62 проміле.

Суд вважає ОСОБА_4 винним у скоєнні вказаного кримінального правопорушення та його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно довідки-характеристики з сільської ради за місцем реєстрації не проживає, від місцевих мешканців заяв та скарг на ОСОБА_4 не надходило. Неодружений, дітей немає, Не працевлаштований.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено довідкою з лікарні.

З урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, обставин його скоєння, а також те, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно характеристики скарг та заяв на ОСОБА_4 не надходило, на наркологічному обліку не значиться, в скоєному щиро розкаявся, вину визнав, претензій з боку потерпілого немає, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, та враховуючи те, що відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , можливо призначити покарання без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період іспитового строку, у відповідності із ст. 75 КК України, одночасно поклавши на нього обов`язки, які передбачені ст. 76 КК України.

Суд вважає, можливим надати обвинуваченому право стати на шлях виправлення, та обов`язки покладені на нього органом пробації в період випробувального терміну, будуть необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого, та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Процесуальні витрати за проведення експертизи відсутні.

Цивільний позов не подавався.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про відсутність підстав обрання відносно нього запобіжного заходу.

Доля речових доказів вирішується відповідно до положень КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 349, 370, 371, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. ст. 65, 66, 67, ч. 1 ст. 121 КК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1, 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти повноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт речових доказів (справа 496/2304/25, провадження 1-кс/496/694/25).

Речові докази: - штани бежевого кольору з плямами бурого кольору ззовні схожі на кров, які упаковано до паперового конверту; -1 кухонний ніж; -1 футболку чорного кольору із плямами бурого кольору ззовні схожими на кров, а також зі слідом пошкодження (порізу) в передній лівій частині; -1 кофтину чорного кольору із надписом «Marshal», на якій маються сліди бурого кольору, а також сліди від прорізу знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1