Справа № 393/365/24
пров. 1-кп/393/41/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Кам`янець, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 27.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Полум`яне Бобринецького району Кіровоградської області, громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не заміжньої, співмешкаючої з особою без реєстрації шлюбу, яка являється матір`ю трьох неповнолітніх дітей, відносно яких позбавлена батьківських прав, маючої повну загальну середню освіту, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи матір`ю трьох малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки, в зв`язку з чим з 2016 року сім`я перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . З 05.02.2024р. сім`я взята під соціальний супровід як родина, що опинилася в складних життєвих обставинах та потребує сторонньої допомоги. Під час роботи з сім`єю фахівець із соціальної роботи, відповідальний за соціальне супроводження сім`ї, постійно надавала рекомендації щодо необхідності працевлаштування, належного виконання батьківських обов`язків, покращення санітарно-гігієнічних умов проживання, раціонального планування сімейного бюджету, необхідності проходження медичного огляду малолітніми дітьми, але батьки не завжди прислухалися до цих порад. Крім цього, ОСОБА_4 , будучи матір`ю своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала по АДРЕСА_2 , посягаючи на основні принципи суспільної моральності у сфері виховання дітей, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками, всупереч вимогам ст. 51 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», «Конвенцію про права дитини» від 20.11.1989р. ратифіковану Україною 27.02.1991р., ст.ст. 150, 180 СК України, ст. 166 КК України, які зобов`язують батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, утримувати дитину до досягнення повноліття, злісно не виконувала обов`язки щодо догляду за своєю малолітньою донькою ОСОБА_8 , а саме не забезпечила належного догляду, та надання своєчасної медичної допомоги, внаслідок чого настали тяжкі наслідки у вигляді смерті останньої. Так, 09.03.2024р. малолітня ОСОБА_8 висловлювала своїй матері ОСОБА_4 скарги на свій хворобливий стан, високу температуру, відсутність апетиту, млявість. Але, ОСОБА_4 злісно не виконуючи встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною в частині піклування про її здоров`я, умисно не зверталась до лікувальних закладів за медичною допомогою, при цьому усвідомлюючи, що у ОСОБА_8 вже декілька днів перебувала аномально висока температура тіла. В період з 09.03.2024р. по 18.03.2024р. малолітня ОСОБА_8 продовжувала скаржитись матері на відсутність апетиту, важке дихання, високу температуру та млявість, але у зазначений період часу ОСОБА_4 не зверталась до медичних працівників за медичною допомогою своїй малолітній доньці ОСОБА_8 18.03.2024р. о 16:00 год ОСОБА_8 бригадою швидкої медичної допомоги було доставлено до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » у тяжкому стані, із діагнозом при госпіталізації: «сатурація 87%, загальний стан середньої важкості, шкірний покрив білий. Діагноз ГРВІ, позалікарняна правобічна пневмонія, дихальна недостатність». У період з 18.03.2024р. по 25.03.2023р. ОСОБА_8 перебувала на лікуванні у педіатричному відділенні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_6 », в реанімації. 25.03.2024р. на фоні проведення штучної вентиляції легень 100% киснем, постійної інфузії дофаміна, настала зупинка серцевої діяльності, розпочаті реанімаційні заходи, які проводились 35 хвилин, та 25.03.2024р. о 18:15 було констатовано її біологічну смерть. Згідно висновку судово-медичної експертизи №36 від 25.06.2024р. смерть дитини ОСОБА_8 настала від двобічної тотальної деструктивної пневмонії перебіг якої ускладнився сепсисом. При належному догляді за дитиною, своєчасному зверненні в лікувальний заклад, смерть дитини ОСОБА_8 можливо було попередити. Внаслідок злісного невиконання ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків по догляду за дитиною, в тому числі не надання своєчасної медичної допомоги, легковажності та байдужості до її долі, настали тяжкі наслідки у вигляді смерті малолітньої дитини, які перебувають у прямому причинному зв`язку з її діями. Необережне ставлення до наслідків ОСОБА_4 полягає у тому, що вона, усвідомлюючи, що її донька перебуває в тяжкому стані внаслідок хвороби, своєчасно не звернулась до жодного лікувального закладу за кваліфікованою медичною допомогою, усвідомлюючи всі можливі ризики для життя та здоров`я доньки, повинна була передбачити небезпеку для її життя та здоров`я.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що вона в повній мірі розуміє суть пред`явленого обвинувачення, вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України визнає, у вчиненому кається, проте, не погодилася зі всіма фактичними обставинами викладеними в пред`явленому обвинуваченні. Суду пояснила, що вона станом на 2024 рік мала 4 неповнолітніх дітей. Її 9 річна донька ОСОБА_11 відвідувала школу, 2 клас. Десь 13 березня 2025 року остання захворіла, у неї піднялася висока температура, 38-39 градусів. Дитині температуру збивала, давала ліки. У її дітей є сімейний лікар педіатр. Вона зазвичай звертається до місцевого фельдшера коли діти хворіють. Проте цього разу не зверталася по медичну допомогу, думала минеться, був ще також кашель у її доньки. 18.03.2025 року до неї приїхала староста села та забрали її доньку до лікарні. Фельдшер додому не приїжджав. Пам`ятає, що вона телефонувала на лінію НОМЕР_1 та повідомляла, що дитина хвора у неї велика температура, але їй повідомили, що на виклики з великою температурою вони не виїжджають і запропонували звернутися до свого сімейного лікаря (педіатра), проте коли це було точної дати не пам`ятає, але це було до того як дитину забрали в лікарню. Донька померла від запалення легенів, як їй пояснили. Свою провину визнає та кається у тому, що не звернулась своєчасно по медичну допомогу, що призвело до трагічних наслідків. Також наголосила, що не погоджується з вказаним у обвинувальному акті періодом, коли її донька захворіла, оскільки дитина захворіла саме 13 березня, а в обвинуваченні вказано 9 березня 2024р. На даний час діти з нею не проживають, мешкають у дитячому будинку, її позбавили батьківських прав відносно них та стягнули з неї аліменти на їх користь. Проте вона немає коштів, щоб сплачувати аліменти на дітей. Вона знаходиться на обліку в службі у справах дітей. Зараз не вживає спиртні напої. На обліку у центрі зайнятості не перебуває. Проживає разом з співмешканцем та його матір`ю. Просила суворо її не карати та не позбавляти свободи. Зобов`язалася виправитися. Дуже шкодує за втрачену дитину, майже кожного дня ходить до неї на могилку.

Незважаючи на визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 166 КК України та невизнання останньою всіх фактичних обставин пред`явленого їй обвинувачення, її вина доведена повністю та підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

Так, свідок ОСОБА_12 під час судового розгляду пояснила, що вона являється лікарем педіатром місцевої лікарні. У неї з обвинуваченою укладена декларація на лікування дітей. 18.03.2024 року після обіду до неї в поліклініку сільський староста привезла маму ОСОБА_4 з її дитиною, це була малолітня дівчинка. Вона додому до обвинуваченої не виїжджала. Зі слів фельдшера дитина була дуже хвора. Оглянувши дитину, вона поставила діагноз «інтоксикація та пневмонія з отдишкою». Стан дитини був дуже тяжкий, критичний: синюшні губи, слабкість, блідий стан шкіри та потребував невідкладної госпіталізації. Такий стан у дитини був викликаний більш за все несвоєчасним зверненням матері по медичну допомогу. В подальшому, вона викликала швидку допомогу і дитину направили в обласну лікарню, оскільки у селищі немає дитячого відділення, де вона пробула в реанімації 7 днів і померла. Якби мати дитини раніше звернулась по медичну допомогу, то до такого б стану дитину не довели, що й призвело до летального випадку.

Свідок ОСОБА_13 під час судового розгляду пояснила, що вона працює завідувачем Куцівського фельдшерського пункту, сім`ю обвинуваченої знає ще з 2017 року, коли вона приїхала в с. Куцівка з трьом дітьми на проживання. 18.03.2024р. їй подзвонила ОСОБА_14 і повідомила, що у ОСОБА_4 дуже хвора дитина. Вона зателефонувала обвинуваченій і запитала в неї про це, але остання сказала, що в неї все добре, дитина дійсно трохи прихворіла, був кашель, але зараз все наче нормально. Потім, їй ще одна жінка з села подзвонила і каже, що з дитиною обвинуваченої зовсім погано, дуже хвора. Вона зателефонувала старості села ОСОБА_15 та пояснила їй ситуацію. Остання сказала, що поїде до обвинуваченої все дізнається. Пізніше староста їй повідомила, що дитина в дуже критичному стані, вона її забрала в машину і повезла до лікарні. Обвинувачена особисто до неї не зверталася за медичною допомогою, на огляд дитину не приводила. Вона має медичний стаж 45 років. Якби обвинувачена своєчасно звернулась до лікаря, то дитину можна було б врятувати.

Свідок ОСОБА_16 під час судового розгляду пояснила, що вона працює старостою в с. Куцівка Кропивницького району. В березні 2024 року їй зателефонував фельдшер ОСОБА_13 і повідомила, що дитина обвинуваченої дуже хвора та знаходиться у тяжкому стані. 18 березня 2024 року вона викликала водія і вони поїхали до обвинуваченої додому. Потім забрали її з дитиною і повезли до лікарні в с-ще Новгородку. Де дитину оглянули в педіатра та госпіталізували в обласну лікарню в критичному стані. Сім`я обвинуваченої зловживає алкогольними напоями, проводились з ними неодноразові бесіди, щоб кинули пити. На той час вони жили як середня сім`я, обвинувачена постійно жалілась, що немає коштів.

Свідок ОСОБА_17 під час судового розгляду пояснила, що вона пенсіонерка, родину обвинуваченої добре знає. Обвинувачена співмешканка її колишнього зятя та в неї було шестеро дітей. Діти обвинуваченої, двоє з яких є її внуками часто до неї приходили по ліки та таблетки від температури. Від них вона й дізналася, що донька обвинуваченої захворіла. Вона насторожилася і повідомила фельдшера про те, що дитина обвинуваченої довго вже хворіє і має температуру давно високу, горить. Дитину вона особисто не бачила, бо в той період не ходила до обвинуваченої додому. Проте, з останньою говорила і казала, щоб вона вела дівчинку в лікарню, проте ОСОБА_18 сказала, що немає на це коштів. За медичною допомогою ніде обвинувачена не зверталась. Якби звернулась раніше до фельдшера, то може дитина й не загинула б.

Свідок ОСОБА_19 під час судового розгляду пояснила, що з родиною обвинувачених неприязних відносин не має. Вона донька ОСОБА_20 . В березні 2024 року її мати просила один раз таблетки від температури, а потім через 2-3 дні знову. Вона купила та передала їй ліки. А потім дізналась, що таблетки потрібні були для доньки обвинуваченої, в якої досить тривалий час трималась висока температура. Вона також, як і її мати дзвонила фельдшеру, щоб повідомити про цю ситуацію з дитиною обвинуваченої і фельдшер відреагувала.

Крім показів свідків, вина обвинуваченої ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними письмовими доказами:

Витягом з Єдиного реєстру кримінальних розслідувань №0000020 від 27.03.2024 року з якого вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки, в зв`язку з чим з 2016 року сім`я перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . З 05.02.2024р. сім`я взята під соціальний супровід як родина, що опинилася в складних життєвих обставинах та потребує сторонньої допомоги. Під час роботи з сім`єю фахівець із соціальної роботи, відповідальний за соціальне супроводження сім`ї, постійно надавала рекомендації щодо необхідності працевлаштування, належного виконання батьківських обов`язків, покращення санітарно-гігієнічних умов проживання, раціонального планування сімейного бюджету, необхідності проходження медичного огляду малолітніми дітьми, але батьки не завжди прислухалися до цих порад. Крім цього, ОСОБА_4 , будучи матір`ю своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала по АДРЕСА_2 , посягаючи на основні принципи суспільної моральності у сфері виховання дітей, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками, всупереч вимогам ст. 51 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», «Конвенцію про права дитини» від 20.11.1989р. ратифіковану Україною 27.02.1991р., ст.ст. 150,180 СК України, ст. 166 КК України, які зобов`язують батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, утримувати дитину до досягнення повноліття, злісно не виконувала обов`язки щодо догляду за своєю малолітньою донькою ОСОБА_8 , а саме не забезпечила належного догляду, та надання своєчасної медичної допомоги, внаслідок чого настали тяжкі наслідки у вигляді смерті останньої. Так, 09.03.2024р. малолітня ОСОБА_8 висловлювала своїй матері ОСОБА_4 скарги на свій хворобливий стан, високу температуру, відсутність апетиту, млявість. Але, ОСОБА_4 злісно не виконуючи встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною в частині піклування про її здоров`я, умисно не зверталась до лікувальних закладів за медичною допомогою, при цьому усвідомлюючи, що у ОСОБА_8 вже декілька днів перебувала аномально висока температура тіла. В період з 09.03.2024р. по 18.03.2024р. малолітня ОСОБА_8 продовжувала скаржитись матері на відсутність апетиту, важке дихання, високу температуру та млявість, але у зазначений період часу ОСОБА_4 не зверталась до медичних працівників за медичною допомогою своїй малолітній доньці ОСОБА_8 18.03.2024р. о 16:00 год ОСОБА_8 бригадою швидкої медичної допомоги було доставлено до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » у тяжкому стані, із діагнозом при госпіталізації: «сатурація 87%, загальний стан середньої важкості, шкірний покрив білий. Діагноз ГРВІ, позалікарняна правобічна пневмонія, дихальна недостатність». У період з 18.03.2024р. по 25.03.2023р. ОСОБА_8 перебувала на лікуванні у педіатричному відділенні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_6 », в реанімації. 25.03.2024р. на фоні проведення штучної вентиляції легень 100% киснем, постійної інфузії дофаміна, настала зупинка серцевої діяльності, розпочаті реанімаційні заходи, які проводились 35 хвилин, та 25.03.2024р. о 18:15 було констатовано її біологічну смерть. Згідно висновку судово-медичної експертизи №36 від 25.06.2024р. смерть дитини ОСОБА_8 настала від двобічної тотальної деструктивної пневмонії. Перебіг якої ускладнився сепсисом. При належному догляді за дитиною, своєчасному зверненні в лікувальний заклад, смерть дитини ОСОБА_8 можливо було попередити. Внаслідок злісного невиконання ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків по догляду за дитиною, в тому числі не надання своєчасної медичної допомоги, легковажності та байдужості до її долі, настали тяжкі наслідки у вигляді смерті малолітньої дитини, які перебувають у прямому причинному зв`язку з її діями. Необережне ставлення до наслідків ОСОБА_4 полягає у тому, що вона, усвідомлюючи, що її донька перебуває в тяжкому стані внаслідок хвороби, своєчасно не звернулась до жодного лікувального закладу за кваліфікованою медичною допомогою, усвідомлюючи всі можливі ризики для життя та здоров`я доньки, повинна була передбачити небезпеку для її життя та здоров`я (а.с.98);

Рапортом начальника Новгородківського відділу окружної прокуратури ОСОБА_7 від 27.03.2024р. про надання дозволу на внесення відомостей в ЄРДР за фактом настання смерті дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в стаціонарі КНП « ІНФОРМАЦІЯ_7 », у зв`язку зі здійсненням матір`ю ОСОБА_4 самолікування дитини та звернення до лікарів (а.с.99);

Листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_21 №01-14-40 від 27.03.2024р. Знам`янській окружній прокуратурі Кіровоградської області згідно якого повідомлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 в ІНФОРМАЦІЯ_10 померла малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті пневмонія. Сім`я ОСОБА_4 перебуває на обліку служби як така, що опинилась у складних життєвих обставинах з 02.02.2021р. Та періодично обстежується працівниками служби у справах дітей (30.01.2024р., 20.02.2024р.). Мати дитини займалась самолікуванням останньої та своєчасно не звернулась за допомогою лікарів (а.с.100-101);

Копією лікарського свідоцтва про смерть №170 від 27.03.2024р. згідно якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , причина смерті сепсис септицемія (а.с. 102);

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21.05.2024 року згідно якого ст. слідчим СВ ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_22 у присутності реєстратора медичного архіву ОСОБА_23 , на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду від 10.04.2024р. про тимчасовий доступ до речей і документів, ознайомилась з медичною карткою стаціонарного хворого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та згідно додатку до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 21.05.2024р. медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було вилучено (а.с.103-104);

Висновком експерта №36 від 25.06.2024 року, яким на підставі вивчення медичної документації та матеріалів справи судово-медична експертна комісія приходить до слідуючих висновків: 1. Згідно даних медичної документації у дитини ОСОБА_8 мала місто двобічна тотальна деструктивна пневмонія, перебіг якої ускладнився сепсисом, септицемією з ураженням нирок, печінки, м`яза серця, менінгоенцефалитом. 2. Смерть дитини ОСОБА_8 настала від двобічної тотальної деструктивної пневмонії, перебіг якої ускладнився сепсисом, що підтверджується даними патологоанатомічного дослідження трупа та судово-медичної гістологічної експертизи. 3. При належному догляді за дитиною, своєчасному зверненні в лікувальний заклад, смерть дитини ОСОБА_8 можливо було попередити (а.с.107-121);

Висновком експерта №03к-24 від 07.06.2024 року згідно якого було проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановлено, що остання померла в лікарні, з діагнозом крупозна пневмонія, септична селезінка (а.с.122);

Інформацією з додатками наданою т.в.о. КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_13 » Новгородківської селищної ради ОСОБА_24 відділенню №2 Кропивницького РУП про те, що сім`я ОСОБА_4 , 1983 р.н., жительки с. Куцівка, перебувала на обліку центру з 2018 року, як сім`я, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Центром надавалися послуги соціального супроводу сім`ї та соціальної профілактики. З 05.02.2024 року знову взята під соціальний супровід центру (а.с.123-133);

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого ІНФОРМАЦІЯ_14 05.04.2024 року, згідно якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с. 143).

Оцінюючи й аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у злісному невиконанні батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки - доведена повністю та її дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст. 166 КК України.

Згідно ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідженні судом матеріали кримінального провадження є допустимими доказами у кримінальному провадженні.

Вина обвинуваченого у вчинені даного кримінального правопорушення доведена в судовому засіданні ''поза розумним сумнівом'' та випливає із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (доказів).

Слід зазначити, що суд критично оцінює доводи сторони захисту з приводу того що хвороба дитини тривала з 13 березня, а не з 9 березня 2024 року як вказано в обвинувальному акті, оскільки згідно відомостей зафіксованих в медичній карті № 3096 КНП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на ім`я ОСОБА_8 встановлено що дитина хворіє саме з 09.03.24р. Протилежного суду не доведено. Між тим вказана обставина в даному випадку не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ст. 166 КК України. Крім цього доводи обвинуваченої з приводу того, що вона зверталася за медичною допомогою для дитини за номером «103» також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Необхідно також наголосити, що враховуючи характер причин смерті дитини, зазначених у висновку експерта, така не пов`язана із якимось раптовими подіями. Дитина хворіла тривалий час, в наслідок чого хвороба прогресувала та ускладнювалась. Обвинувачена з часу захворювання дитини (09.03.2024 р.) жодного разу не зверталась до лікаря-педіатра, при цьому вона мала всі можливості звернутися по кваліфіковану допомогу лікарів, а не звернення до лікарів, був наслідок саме недбалості обвинуваченої, яка сама зазначає, що дитина була з великою температурою, однак вона на це належним чином не реагувала.

Інші доводи сторони захисту не є слушними та не спростовують висновків суду.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд виходить з того, що відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Також, при обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченої.

Так судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, за місцем проживання негативних характеристик не має, раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягається вперше, не заміжня, співмешкає, не працює, інвалідом не являється, являється матір`ю трьох неповнолітніх дітей, відносно яких позбавлена батьківських прав, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд вважаєщире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді ІНФОРМАЦІЯ_15 від 02.10.2024 року встановлено, що ОСОБА_4 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високий рівень ризику небезпеки для суспільства та можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Дослідження інформації, що характеризує ОСОБА_4 за місцем її проживання, умов її життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення нею повторного кримінального правопорушення, а також імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства за умови реального бажання обвинуваченої до зміни способу життя, поведінки та відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання негативних характеристик не має, раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягається вперше, не заміжня, співмешкає, не працює, інвалідом не являється, являється матір`ю трьох неповнолітніх дітей, відносно яких позбавлена батьківських прав, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, також беручи до уваги обставину, що пом`якшує її покарання: щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, судреалізуючи принцип індивідуалізації покарання, вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно призначити покарання відповідно та в межах санкції ст.166 КК України у виді обмеження волі, що є справедливим, доцільним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових правопорушень, що цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та особі винної.

Початок строку відбування покарання у виді обмеження волі обвинуваченій необхідно обчислювати з дня прибуття і постановки засудженої ОСОБА_4 на облік у виправному центрі.

Між тим слід зазначити, що суд при призначенні покарання не вбачає підстав для застосування положень ст. 75 КК України щодо звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, оскільки суд враховує тяжкі наслідки, які настали в результаті вчинення злочину обвинуваченою у вигляді смерті малолітньої дитини, а також те, що обвинувачена маючи чотирьох неповнолітніх дітей, була позбавлена батьківських прав відносно них за неналежне виконання батьківських обов`язків, а тому вона має понести покарання за вчинене реально і звільнення її від відбування покарання з випробуванням є недоречним та недоцільним і буде протирічити принципам кримінального судочинства в частині призначення покарань.

Слід також вказати, що суд при призначенні покарання не приймає до уваги рекомендації висновку досудової доповіді органу пробації, та вважає його поверхневим, таким, що не відповідає завданням кримінального покарання, оскільки виправлення обвинуваченої та попередження вчинення інших правопорушень в даному випадку не можливо без ізоляції від суспільства, а запропоновані органом пробації заходи не нададуть бажаного результату.

Оскільки речові докази, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, а цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовані, а тому суд не вирішує питання щодо процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 94, 100, 349 ч.3, 373, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання у виді обмеження волі обчислювати з дня прибуття і постановки засудженої ОСОБА_4 на облік у виправному центрі.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Кропивницького апеляційного суду через Новгородківський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1