Справа №522/4095/23
Провадження №1-кп/522/1052/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000583 від 06.09.2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-10.04.2012 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185, 69 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 1 рік;

-24.05.2012 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 304, 69,70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 11.01.2016 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

-12.12.2018 року Березівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 08.11.2021 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

-18.12.2024 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.4 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 , суд-

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

06 вересня 2023 року, у невстановлений час та місці, ОСОБА_6 шляхом знахідки придбав для особистого вживання психотропну речовину, яка знаходилась в двох прозорих полімерних пакетах із застібкою zip-lock, які в подальшому він почав зберігати при собі у внутрішній кишені сумки чорного кольору для особистого вживання, без мети збуту.

У той же день, 06 вересня 2023 року, приблизно о 18 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 48 по вул. Пантелеймонівській в м. Одесі був зупинений працівниками поліції ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, які виявили та на місце події викликали слідчо - оперативну групу ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, якою в ході проведення обшуку ОСОБА_6 було вилучено два прозорих полімерних пакети із застібкою zip-lock, в яких знаходилась кристалічна речовина бежевого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, кількісний вміст якої склав 0,263г., яку ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Оцінка суду щодо кваліфікації досудовим слідством вищенаведених дій обвинуваченого.

Досудовим слідством дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України за кваліфікуючою ознакою - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Суд вважає, що дії ОСОБА_6 кваліфіковано вірно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку (ч. 3 ст. 349 КПК України).

Так, обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК, з огляду на наступне.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, та підтвердив вищевикладені обставини вчинення злочину. У скоєному щиро покаявся.

Крім того, обвинувачений заявив про те, що він з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Оскільки ОСОБА_6 визнав свою провину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів та розглянув справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 правильно розуміє зміст обставин, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Мотиви суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчинені ним кримінального проступку та, діючи згідно ст. 337 КПК лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до вищевказаного обвинувального акту, кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України за кваліфікуючою ознакою - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Відповідно до положень ст. ст. 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочину.

У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Відповідно практики Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі №756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до правової позиції щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину: категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання мас перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Аналіз викладеного свідчить про те, що виправлення обвинуваченого можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки ОСОБА_6 не вперше вчинив злочин, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість, а тому саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

В той же час, вироком Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2024 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі.

У зв`язку з тим, що після постановлення вироку було встановлено, що ОСОБА_6 винен у скоєнні зазначеного вище злочину, яке він скоїв до винесення вироку, то остаточне покарання має бути призначене в силу ч. 4 ст. 70 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Рішення щодо відшкодування процесуальних витрат приймається судом на підставі ст. 124 КПК України.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2023 року (справа №522/17727/23), слід скасувати.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили, суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим покаранням, призначеним за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 обраховувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк відбування покарання за цим вироком повністю зарахувати покарання відбуте частково за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2024 року до постановлення даного вироку.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 не обиралась.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь держави витрати на залучення експерта в сумі 3346 (три тисячі триста сорок шість) гривень.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2023 року (справа №522/17727/23), - скасувати.

Речові докази, відповідно до постанов про визнання речовими доказами, а саме:

кристалічну речовину бежевого кольору, обіг якої заборонено PVP, загальний кількісний вміст PVP становить 0,263г, - після вступу вироку у законну силу знищити;

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: