Провадження № 1-кс/127/8270/25
У Х В А Л А

Іменем України

30 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області подання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про передачу мобільного телефону в дохід держави, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» полковник внутрішньої служби ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про передачу мобільного телефону марки «Samsung», сірого кольору, з пошкодженим дисплеєм (ІМЕІ не читається), в дохід держави.

Подання мотивовано тим, що 29 травня 2025 року до оперативного відділу державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» надійшов рапорт інспектора відділу нагляду і безпеки лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_4 , в якому повідомляється, що 28 травня 2025 року з 08:00 до 13:00, під час проведення загального обшуку території житлової та виробничої зони, у складі другої обшукової групи у відділенні СПС №5, в житловій секції бригади №53, в схованці під підлогою було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung», сірого кольору, з пошкодженим дисплеєм (ІМЕІ не читається).

У ході перевірки за даним фактом було запропоновано надати письмове пояснення засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У своєму поясненні останній підтвердив, що вказаний мобільний телефон належить йому та був прихований ним під підлогою перед початком обшуку.

Крім того, у ході перевірки опитано інших засуджених, які утримуються у відділенні СПС №5. У своїх письмових поясненнях вони підтвердили, що вилучений мобільний телефон належить саме ОСОБА_5 .

З метою встановлення каналу надходження забороненого предмета проведено низку оперативних заходів, у тому числі опитування засуджених установи. Однак інформації, яка б становила оперативний інтерес або дозволила встановити джерело надходження забороненого предмета, отримано не було.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що причинами вчиненого порушення стали низький рівень правосвідомості та моральних якостей засудженого ОСОБА_5 , його прагнення до самоствердження серед інших засуджених, а також свідоме ігнорування ним вимог режиму відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку установи.

На підставі викладеного начальник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Начальник ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» в судове засідання не з`явився, однак у прохальній частині подання просив проводити судове засідання у відсутність представника установи, у якій також зазначено, що вищевказане подання останній підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали подання, оцінивши докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання, з огляду на таке.

Абзацом сьомим частини першої статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що засудженні, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовим актами Державного департаменту України з питань виконання покарань здійснювати листування з особами, які знаходяться за межами колоній, вести з ними телефонні розмови, у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку, користуватися глобальною мережею Інтернет.

Порядок здійснення телефонних розмов передбачений вказівками Державної пенітенціарної служби України № 9/3388 від 19.05.2014, з яких вбачається, що у разі відсутності в установі стаціонарного телефону із виходом на міжміський зв`язок чи таксофонного апарату засудженому дозволяється здійснювати телефоні розмови у мережах рухомого (мобільного) зв`язку за участю представника установи.

Враховуючи те, що у Державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)» наявні як стаціонарні телефони із виходом на міжміський зв`язок та таксофоні апарати, а тому у вищевказаній установі телефоні розмови засуджених з особами, які знаходяться за межами місць позбавлення волі здійснюється за допомогою стаціонарних телефонів та таксофонних апаратів, тобто без використання мереж рухомого (мобільного) зв`язку.

Відповідно до абзацу 4 частини четвертої статті 107 КВК України засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії.

З додатку 3 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року № 2823/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2018 за № 1010/32462, вбачається, що засудженим в колоніях забороняється зберігати мобільні телефони.

З висновку від 05.05.2025 слідує, що 29 травня 2025 року до оперативного відділу державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» надійшов рапорт інспектора відділу нагляду і безпеки лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_4 , в якому повідомляється, що 28 травня 2025 року з 08:00 до 13:00, під час проведення загального обшуку території житлової та виробничої зони, у складі другої обшукової групи у відділенні СПС №5, в житловій секції бригади №53, в схованці під підлогою було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung», сірого кольору, з пошкодженим дисплеєм (ІМЕІ не читається).

У ході перевірки за даним фактом було запропоновано надати письмове пояснення засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У своєму поясненні останній підтвердив, що вказаний мобільний телефон належить йому та був прихований ним під підлогою перед початком обшуку.

Крім того, у ході перевірки опитано інших засуджених, які утримуються у відділенні СПС №5. У своїх письмових поясненнях вони підтвердили, що вилучений мобільний телефон належить саме ОСОБА_5 .

З метою встановлення каналу надходження забороненого предмета проведено низку оперативних заходів, у тому числі опитування засуджених установи. Однак інформації, яка б становила оперативний інтерес або дозволила встановити джерело надходження забороненого предмета, отримано не було.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що причинами вчиненого порушення стали низький рівень правосвідомості та моральних якостей засудженого ОСОБА_5 , його прагнення до самоствердження серед інших засуджених, а також свідоме ігнорування ним вимог режиму відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку установи.

Наведене свідчить про те, що вищевказаний мобільний телефон відноситься до предметів і речей, які заборонено зберігати при собі засудженим до позбавлення волі.

Відповідно до частини сьомої статті 102 КВК України перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Статтею 41 Конституції України закріплено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне подання задовольнити, а мобільний телефон передати в дохід держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 102, 107 КВК України, Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року № 2823/5, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Подання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про передачу мобільного телефону в дохід держави задовольнити.

Мобільний телефон марки «Samsung», сірого кольору, з пошкодженим дисплеєм (ІМЕІ не читається), передати в дохід держави.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя