ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника скаржника ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 в інтересах скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської областівід 26 червня 2025 року про відмову у задоволенні скарги адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що проявилась у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 17.06.2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 звернулися 23.06.2025 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, за заявою ОСОБА_6 .

Скаргу мотивували тим, що 17.06.2025 року ОСОБА_6 звернувся до органу досудового розслідування із заявою по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України відносно громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які шляхом обману та зловживання довірою, а саме укладення двох фіктивних договорів купівлі-продажу і дарування заволоділи чужим майном, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . Однак відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення не були внесені, у зв`язку із чим просять зобов`язати уповноважених осіб внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення та розпочати досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської областівід 26.06.2025 року відмовлено в задоволенні скарги адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що проявилась у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 17.06.2025 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що дослідивши зміст повідомлення ОСОБА_6 , яке датовано 17.06.2025 року, таке не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення кримінальних правопорушень.

Доводи заявника ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій зазначених ним осіб за відповідною статтею КК України. Оцінивши обставини справи суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, які заявник вважає вчиненим.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки повідомлення ОСОБА_6 від 17.06.2025 року про кримінальне правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях зазначених ним осіб ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (або ж будь-якого іншого), обставини, які описані свідчать виключно про наявність цивільно-правових відносин, а не про наявність складу кримінального правопорушення, що також було предметом розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання договорів недійсними та витребування майна. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.05.2025 року в позові було відмовлено, тому слідчий суддя дійшов висновку, що не внесення відомостей органом досудового розслідування за його повідомленням не є протиправним, а тому у задоволенні скарги слід відмовити внаслідок безпідставності.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 в інтересах скаржника ОСОБА_6 вважає, що оскаржуване рішення слідчого судді необґрунтованим і незаконним, прийнятим з істотним порушенням вимог кримінального-процесуального законодавства.

Вказує на те, що у поданій до Луцького РУП ГУНП у Волинській області заяві ОСОБА_6 , а також скарзі до Луцького міськрайонного суду Волинської області міститься достатня інформація про події, які можуть бути предметом кримінально-правової оцінки та свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.06.2025 року та постановити нову, якою скаргу адвокатів задовольнити та зобов`язати уповноважену службову особу слідчого Луцького РУП ГУНП у Волинській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В судове засідання не з`явиласяпрокурор ОСОБА_11 . Від неї на адресу апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, доводи викладені у скарзі вважає необґрунтованими і просить відмовити у їх задоволенні.

В судове засідання не з`явилисяскаржник ОСОБА_6 та представник Луцького РУП ГУНП у Волинській області, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали. Їх неявка, у відповідності до норм КПК України, не перешкоджає розгляду справи, а тому суд вирішує розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, заслухавши думку представника скаржника, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з приписами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

Слідчий суддя, в даному випадку, не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

З матеріалів скарги убачається, що адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 17.06.2025 року звернулися до Луцького РУП ГУНП у Волинській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України відносно громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які шляхом обману та зловживання довірою, а саме укладення двох фіктивних договорів купівлі-продажу і дарування заволоділи чужим майном, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, інформація до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилась, хоча згідно до вимог ст.214 КПК України вона підлягала обов`язковому внесенню до нього негайно або ж упродовж 24 годин після її надходження до слідчого чи прокурора.

Таким чином, слідчий суддя, перевіривши всі доводи скарги адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , у задоволенні їх скарги щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії відмовив зазначивши, що зміст повідомлення ОСОБА_6 , яке датовано 17.06.2025 року, не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення кримінальних правопорушень, оскільки доводи заявника ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій зазначених ним осіб за відповідною статтею КК України. А тому відсутності підстави для внесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, які заявник вважає вчиненим.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України, та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано також Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора України від 30.06.2020 року №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості, в тому числі про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

При цьому зміст ч.l ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Крім того, згідно п.2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року №139 відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.09.2021 року, у справі №556/450/18, відповідно до якої підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Відтак, з аналізу викладених вище норм законодавства та позицій касаційної інстанції вбачається відсутність обов`язку у відповідальних осіб вносити будь-які відомості, які надходять до них, а лише ті, які у своїй сукупності певним чином вказують на можливість існування складу того чи іншого кримінального правопорушення, тобто передбачається початкова оцінка обґрунтованості такої заяви чи повідомлення, навіть якщо це прямо не вказано у КПК України.

На підставі наведеного апеляційний суд вважає, що слідчий суддя вірно зазначив у своєму рішенні про те, що повідомлення ОСОБА_6 від 17.06.2025 року про кримінальне правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях зазначених ним осіб ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (або ж будь-якого іншого), обставини, які описані свідчать виключно про наявність цивільно-правових відносин, а не про наявність складу кримінального правопорушення, що також було предметом розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання договорів недійсними та витребування майна. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.05.2025 року в позові було відмовлено, тому невнесення відомостей органом досудового розслідування за його повідомленням не є протиправним, відповідно у задоволенні скарги слід відмовити внаслідок безпідставності.

Отже доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах скаржника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської областівід 26 червня 2025 року про відмову у задоволенні скарги адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що проявилась у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 17.06.2025 року, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: