Справа № 201/4301/25
Провадження № 1-кс/201/1612/2025
УХВАЛА

Іменем України

15 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 09.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4 ,

власник майна ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що слідчим відділом поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000115 від 09.10.2024 за матеріалами управління карного розшуку ГУНП в Дніпропетровській області відносно групи осіб, які на території Дніпропетровської області організували проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 203-2 КК України.

Виходячи із вказаних матеріалів, група осіб, в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», без відповідної ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, організувала для проведення азартних ігор на території Дніпропетровської області під виглядом терміналів самообслуговування, встановлення грального обладнання з візуалізацією азартних ігор у закладах громадського харчування, що спеціалізуються на реалізації алкогольних напоїв.

Для проведення вказаної протиправної діяльності особами, причетними до вчинення кримінального правопорушення, придбано термінали самообслуговування, на які встановлено програмне забезпечення для візуалізації азартних ігор та підключення до мережі Інтернет, за допомогою якого гравці могли грати в азартні ігри.

Наведене гральне обладнання з метою отримання незаконного прибутку встановлено в приміщеннях закладів громадського харчування, що спеціалізуються на реалізації алкогольних напоїв та розташовані у місті Дніпро та містах Кам`янське Дніпропетровської області, Самар Дніпропетровської області, Нікополь Дніпропетровської області та Синельникове Дніпропетровської області, із програмним забезпеченням для візуалізації азартних ігор та підключенням до мережі Інтернет під виглядом терміналів самообслуговування, чим створено умови на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор без відповідної ліцензії.

Так, під час досудового розслідування 10.04.2025 прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2025 (справа №201/3864/25, провадження №1-кс/201/1454/2025) проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , та під час проведення обшуку було виявлено та вилучено наступне:

- мобільний телефон марки Samsung чорного кольору ima: НОМЕР_1 з сим-карткою оператора Київстар

- мобільний телефон Narzo RMX 3430 колір зелений металік з 2 (двома) сім-картками оператора Лайф.

-мобільний телефон Xiaomi m2002f4lg фіолетового кольору з сім-карткою оператора Київстар ( НОМЕР_2 ) та сім-карткою оператора Лайф.

Все вищезазначене опечатано та вилучено до УКР ГУНП Дніпропетровської області (пакунок №02/4-25).

-Також вилучено ноутбук Asus X712E сірого кольору, який опечатано та вилучено до УКР ГУНП Дніпропетровської області (пакунок №02/4-26).

Враховуючи викладене вище, а також те, що вилучене майно в подальшому може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, прокурором 10.04.2025 винесено постанову про визнання вилучених речей речовими доказами.

Таким чином, матеріальні об`єкти, що вилучені під час проведення обшуку підлягають арешту.

У поданому клопотанні прокурором також зазначено, що накладення арешту на вказане майно необхідне з метою збереження речових доказів, оскільки є достатні підстави вважати, що вказане у клопотанні майно використане як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, прокурор просить накласти арешт майно з метою збереження речових доказів.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав наведених у ньому, зазначив, що арешт майна є необхідним задля забезпечення подальшого дослідження обставин, які підлягають встановленню у даному кримінальному провадженні.

Власник майна у судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, посилаючись на його необґрунтованість.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, власника майна, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, приходить до такого висновку.

Встановлено, що слідчим відділом поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000115 від 09.10.2024 за матеріалами управління карного розшуку ГУНП в Дніпропетровській області, що надійшли до Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра про те, що на території м. Дніпро невстановлені особи під виглядом платіжних терміналів самообслуговування встановлюють схожі за зовнішнім виглядом гральні автомати без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Постановою першого заступника Генерального прокурора про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 18.10.2024 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000115 від 09.10.2024 доручено слідчим ВП № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області.

10.04.2025 прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2025 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено:

-мобільний телефон марки Samsung чорного кольору ima: НОМЕР_1 з сим-карткою оператора Київстар;

- мобільний телефон Narzo RMX 3430 колір зелений металік з 2 (двома) сім-картками оператора Лайф;

-мобільний телефон Xiaomi m2002f4lg фіолетового кольору з сім-карткою оператора Київстар ( НОМЕР_2 ) та сім-карткою оператора Лайф;

- ноутбук Asus X712E сірого кольору.

Постановою прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра від 10.04.2025 вказане вище майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000115 від 09.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Прокурор просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно з метою збереження речових доказів.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя керується таким.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно зі статтею 98 КПК України, речові докази - це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

При цьому арешт майна має на меті забезпечити докази у кримінальному провадженні, оскільки вилучені предмети підпадають під ознаки ст. 98 КПК України, тобто мають ознаки речового доказу, і вони можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження, в рамках якого здійснюється досудове розслідування та є достатні підстави вважати, що вказані речі та документи можуть бути прихованим, пошкодженим, зіпсованим, знищеним, у зв`язку з чим клопотання слідчого в цій частині підлягає задоволенню.

Одночасно доводи власника майна не заслуговують на увагу та спростовуються наданими матеріалами клопотання, зважаючи на встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування, що містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вказане майно може містити відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження та може бути використане як доказ факту протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження.

Матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Зважаючи на викладене, оскільки вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом у справі, могло зберегти сліди злочину, а також може бути використаним як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і для запобігання його втрати або пошкодження є доцільним накласти на нього арешт із забороною користування та розпорядження.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 09.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, на виявлене та вилучене майно під час проведення 10.04.2025 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши будь-яким особам користуватись та розпоряджатись ним, а саме:

-мобільний телефон марки Samsung чорного кольору ima: НОМЕР_1 з сим-карткою оператора Київстар;

- мобільний телефон Narzo RMX 3430 колір зелений металік з 2 (двома) сім-картками оператора Лайф;

-мобільний телефон Xiaomi m2002f4lg фіолетового кольору з сім-карткою оператора Київстар ( НОМЕР_2 ) та сім-карткою оператора Лайф;

- ноутбук Asus X712E сірого кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 16.04.2025 о 09:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1