КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3502/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Копичинці, Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, проходить військову службу на посаді головного спеціаліста відділу забезпечення дослідницьких випробувань оборонних інновацій управління забезпечення реалізації оборонних інновацій Міністерства оборони України, учасника бойових дій, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2011, 2019 року народження, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001051 від 08.11.2024,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_10 , погоджене прокурором першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначено до 13 червня 2025 року включно.

Зобов`язано слідчих, які входять до групи слідчих у кримінальному провадженні №0001051 від 08.11.2024 забезпечити проведення невідкладного судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результати якого долучити до матеріалів кримінального провадження.

На підставі ч. 6 ст. 206 КПК України доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві, провести перевірку тверджень ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо застосування до нього насильства під час затримання, зафіксованій в журналі судового засідання від 16 квітня 2025 року та на диску із звукозаписом судового засідання.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями, в якій просить, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, з доповненнями апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, у зв`язку із невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам справи та порушенням вимог кримінального процесуального закону, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Апелянт вказує на те, що а ні у повідомленні про підозру ОСОБА_7 , а ні у клопотанні про обрання запобіжного заходу, яке фактично дублює повідомлення про підозру, і відповідно в оскаржуваній ухвалі, не було жодними належними та допустимими доказами обґрунтовано відношення до інкримінованого правопорушення підозрюваного. Більшість із наведених у переліку доказів сторони обвинувачення, здобутими в ході досудового розслідування, не стосується підозрюваного ОСОБА_7 . При цьому деякі докази не долучено до клопотання.

Проаналізувавши долучені до даного клопотання документи захист установив, що наявні у провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, протоколи про результати проведення негласних слідчих дій, протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів, документи та інші) свідчать про необґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_7 повідомлено про таку підозру, оскільки в своїй сукупності не указують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що цей підозрюваний, міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

До клопотання не долучено жодних доказів повідомлення про підозру інших осіб, що на думку сторони захисту, виключає на даному етапі досудового розслідування таку кваліфікуючу ознаку, як «вчиненого за попередньою змовою групою осіб», а також не наведено жодних підтверджень щодо закінченого замаху на вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Крім того, апелянт зазначає, що існування будь-якого ризику має бути реальним та підтверджуватись доказами, однак слідчим суддею просто продубльовано ризики та обґрунтування їх наявності із клопотання органу досудового розслідування.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, то в оскаржуваній ухвалі слідчого судді формально зазначено, що на даний час існують обґрунтовані підстави вважати, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. При цьому, невизначення слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі розміру застави аргументована, формальним визначенням тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 злочину, та високим ступенем ризику ухилення від органів досудового розслідування та суду. Тобто, будь-яких фактичних доказів із посиланням на конкретні матеріали, долучені до клопотання про застосування запобіжного заходу, в оскаржуваній ухвалі не наведено, що очевидно свідчить про те, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу, з доповненням та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненням та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями захисника не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що слідчими 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001051 від 08.11.2024 року.

В рамках даного провадження 15.04.2025 ОСОБА_7 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

У той же день, за вказаними обставинами злочинної діяльності ОСОБА_7 , останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

16.04.2025 старший слідчий в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_10 , за погодженням прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001051 від 08.11.2024 року.

В даному клопотанні під час його розгляду слідчий просив врахувати, що враховуючи характер вчиненого підозрюваним ОСОБА_7 злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 114-1 КК України, яка полягає у безальтернативному позбавленні волі, є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти злочини проти основ національної безпеки України та може вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

16.04.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначено до 13 червня 2025 року включно.

Зобов`язано слідчих, які входять до групи слідчих у кримінальному провадженні №0001051 від 08.11.2024 забезпечити проведення невідкладного судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результати якого долучити до матеріалів кримінального провадження.

На підставі ч. 6 ст. 206 КПК України доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві, провести перевірку тверджень ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо застосування до нього насильства під час затримання, зафіксованій в журналі судового засідання від 16 квітня 2025 року та на диску із звукозаписом судового засідання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею, з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення у справі «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» п. 88).

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1 КК України. Це підтверджено дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу, з метою здійснення подальшого розслідування.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, колегія суддів зауважує, що слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи наявна причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»).

Колегією суддів встановлено, що як слідчим у клопотанні, так і прокурором у судовому засіданні доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують, зокрема, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, інших можливих співучасників інкримінованого йому злочину у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Слідчим суддею встановлено, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину, за який законом передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі. Наведене дає підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який підтверджується тим, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники злочину, місця зберігання знаряддя та засобів вчинення злочину; отримано не всі дані щодо місць проживання та перебування підозрюваних та інших осіб, причетних до вчинення злочину, що дає підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження.

У свою чергу, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, виражається в тому, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, інших можливих співучасників інкримінованого йому злочину у кримінальному провадженні шляхом підкупу, погрозами, вмовлянням чи в інший спосіб схилити їх до дачі неправдивих показів, або відмовитися від раніше наданих показів, оскільки останньому відомі їх дані внаслідок ознайомлення із матеріалами провадження.

Крім того, зважаючи на те, що на даний час не встановлені усі можливі спільники підозрюваного у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким підозрюваний може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом. Наведене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, підозрюваний може продовжувати перешкоджати законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом вчинення дій для виключення з військового обліку осіб, за результатом проходження військово-лікарської комісії за грошову винагороду. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчим суддею також встановлено, що на даний час існують обґрунтовані підстави вважати, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 не зможе запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Так, слідча суддя вважав за неможливе застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки вказаний вид запобіжного заходу вимагає наявності особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків, враховуючи тяжкість та обставини злочину, особу підозрюваного, вимагається постійний контроль за поведінкою ОСОБА_7 , що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з тимчасовим позбавленням його свободи.

У свою чергу, на неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 особистої поруки вказує відсутність письмових звернень осіб, які б могли поручитися за останнього.

У той же час, слідча суддя, врахувала встановлені у ході судового розгляду обставини та зібрані органом досудового розслідування матеріали, не знаходить підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. При цьому слідча суддя взяла доуваги, що у судовому засіданні стороною захисту не було долучено документів, які б свідчили про наявність факторів, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_7 під вартою. На переконання слідчої судді, жоден інший запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених до нього обов`язків, не убезпечить орган досудового розслідування від встановлених у ході судового розгляду клопотання ризиків.

Крім того, слідчим суддею, встановлено, що наявність у підозрюваного ОСОБА_7 на утриманні двох малолітніх дітей, які потребують його піклування, постійного місця проживання, позитивної характеристики, наявність статусу УБД, на переконання слідчої судді, не переважає встановлених у судовому засіданні ризиків, з огляду на той факт, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти основ національної небезпеки, який останній, згідно з пред`явленою підозрою вчинив у найбільш несприятливий для суспільства час - період воєнного стану, введений внаслідок повномасштабного вторгнення військ рф на територію України, необхідності підтримки Збройних Сил України, які боронять територіальну цілісність України, стримуючи атаки ворога.

З урахуванням вище викладеного, слідчий суддя, вірно вважав, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1 КК України, а також ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дають підстави для висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наведеного вбачається, що слідчий суддя врахував конкретні обставини кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, за яким підозрюється ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема вік, стан здоров`я, його соціальні зв`язки, сімейний стан, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Крім того, на даній початковій стадії досудового розслідування підстави для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу відсутні, з огляду на інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, а наведені стороною захисту доводи не є такими, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_7 , під вартою.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Таким чином, зазначені у апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК вважав за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, з врахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1 КК України, що є тяжким злочином проти основ національної безпеки України, слідча суддя враховуючи тяжкість та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу підозрюваного, дані, які його характеризують, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі та документи, які мають істотне значення для кримінального провадження, можливості впливати на свідків та інших учасників провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити вчинення злочину, у якому обґрунтовано підозрюється, або вчинити інші кримінальні правопорушення, вагомості наявних доказів підозри, дають підстави слідчій судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.

У той же час, слідчий суддя врахував, що згідно з ч. 6 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

Так, під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , останній надав суду інформацію про застосування щодо нього під час затримання насильства співробітниками СБ України.

За таких обставин, слідча суддя вважала за необхідне зобов`язати слідчих, які входять до групи слідчих у кримінальному провадженні №0001051 від 08.11.2024, забезпечити проведення невідкладного судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результати якого долучити до матеріалів кримінального провадження, та в разі необхідності забезпечити додержання права останнього на належну медичну допомогу.

У той же час, в силу ч. 6 ст. 206 КПК України слідча суддя вважала за необхідне доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві, провести перевірку тверджень ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо застосування до нього насильства під час затримання, зафіксованих в журналі судового засідання від 16 квітня 2025 року та на диску із звукозаписом судового засідання.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_12 , даних про його особу, застосував відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4