Номер провадження:1-кс/521/2914/25
12 серпня 2025 року м. Одеса
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається наступне.
Підставою для початку розслідування слугувало те, що 05.08.2025 року до відділу поліції надійшло повідомлення оператора 102, про те, що 05.08.2025 року о 10:59 годин працівнику ІНФОРМАЦІЯ_1 при перевірці документів, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пред?явив медичні довідки на своє ім?я з ознаками підробки.
Так, в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме 05.08.2025 року було здійснено огляд місця події, а саме у приміщенні службового кабінету №2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке розташоване за адресою: м. Одеса, Хаджибейський район (більш точне місцезнаходження не зазначається у зв`язку з діючим на всій території України правовим режимом воєнного стану), де на столі виявлено виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого та дослідження «кардіо+» на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які вилучено та поміщено до сейф-пакету №RIC2010231.
Попередня правова кваліфікація за ч. 4 ст. 358 КК України, досудове розслідування триває.
05.08.2025 року, відповідною постановою, зазначений документ був визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
У судовому засіданні дізнавач, яка входить до групи дізнавачів у даному провадженні, клопотання підтримала та просила його задовольнити, також просила долучити до матеріалів клопотання заяву т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання дозволу на проведення огляду місця події в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 з відповідною печаттю установи.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, вислухавши доводи дізнавача, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий (дізнавач) за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Згідно положень ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого (дізнавача), прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, у тому числі перелік і види майна, що належить арештувати.
Так, дізнавачем у клопотанні ставиться питання про накладення арешту на документ, що був вилучений під час проведеного огляду в службовому кабінеті відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який є органом військового управління, що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
За статтею 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий (дізнавач), прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до вимог, визначених ч. 1 ст. 233 КПК України, вбачається, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, а також крім випадків, установлених ч. 3 ст. 233 КПК України, якою визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, проте у такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.
Із матеріалів, які додаються до клопотання, вбачається, що з клопотанням про надання дозволу на проведення огляду службового кабінету, який знаходиться у будівлі територіального центру комплектування та соціальної підтримки, орган досудового розслідування до слідчого судді не звертався.
Надану дізнавачем заяву т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 про надання дозволу на проведення огляду місця події в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 слідчий суддя не приймає до уваги та не вважає, що така згода на проникнення до володіння є належним виконанням вимог, визначених ч. 1 ст. 233 КПК України, адже належних доказів, що будівля даного територіального центру комплектування та соціальної підтримки є власністю саме такої особи, не надано. Крім того, з даної заяви не можливо однозначно дійти висновку, що дозвіл на проведення огляду було надано саме в службовому кабінеті №2, а не в загальнодоступному приміщенні територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Враховуючи те, що, на переконання слідчого судді, органом досудового розслідування вимоги, визначенні ч.ч. 1, 3 ст. 233 КПК України не дотримані, а також те, що введений на всій території правовий режим воєнного стану дій й до теперішнього час, слідчий суддя вважає, що
накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення зазначеної вище невідкладної слідчої дії, є неможливим.
Окрему увагу слідчий суддя звертає на те, що дізнавачем не обґрунтовано таку мету арешту, як необхідність збереження документа, оскільки відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року за №1104 вбачається, що вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, дізнавача, який здійснює таке провадження, що виключає можливість такого майна бути прихованим, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним. Крім того, в разі подальшого визнання, відповідними експертними дослідженнями, вказаного документу такими, що містить підробку, таке майно не може бути повернуто його власнику.
Враховуючи усе вищевикладене, слідчий суддя вважає клопотання дізнавача задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309 КПК України, слідчий суддя
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1