Справа № 729/2154/24
1-кп/729/52/25 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000210 від 02.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Басань, Бобровицького району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи визнаним винним постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22.05.2023 року провадження №3/729/287/23 справа №729/414/23, яка набрала законної сили 02.06.2023 року у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки та постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14.08.2023 року провадження №3/729/827/23 справа №729/1384/23, яка набрала законної сили 25.08.2023 року у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ч. 3 ст. 130 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 00 коп., адміністративний арешт строком на 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду та будучи належним чином ознайомленим з ними, з особистого мотиву та з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 02.12.2024 року о 09 год. 50 хв., керував автомобілем марки «Шевроле Авео» з державним номерним знаком НОМЕР_1 був зупинений працівниками ГРПП Відділення поліції №2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області у відповідності п. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поблизу господарства №101, що по вулиці Михайлівська в м. Бобровиця, Ніжинського району, Чернігівської області.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України визнав, просить суворо його не карати, не оспорює фактичні обставини, дав показання, що злочин вчинив при обставинах вказаних у обвинувальному акті, в скоєному щиро кається, свій вчинок засуджує, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності та керуючись законом, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, обставини скоєння кримінального правопорушення та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Приймаючи до уваги особу обвинуваченого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується , обставину, що пом`якшує його покарання та істотно знижує ступінь суспільної небезпеки, як щире каяття, його відверте визнання вини у вчиненні злочину, щире співчуття з приводу цього та осуд своєї поведінки, раніше не судимий, також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових злочинів, враховує, що з моменту вчинення кримінального правопорушення до даного часу скарг на його поведінку не надходило, приймає до уваги висновок органів пробації, згідно якого виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі можливе і не становить певну небезпеку для суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому міри покарання, передбаченої санкцією ст. 382 ч.1 КК України у виді штрафу.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення вручити негайно обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1