Справа № 297/1474/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

02 травня 2025 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 01.05.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. москва, російської федерації, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, учня 6-го класу ЗОШ, судимого за вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 01.05.2025 року, громадянина України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до Берегівського районного суду Закарпатської області, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб, із визначенням застави.

Клопотання мотивовано тим, що неповнолітній ОСОБА_6 , будучи раніше судимим вироком Берегівського районного суду від 01.05.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду, на шлях виправлення і перевиховання не став та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 01.05.2025 в період з 16 год 00 хв до 16 год 30 хв ОСОБА_6 , перебуваючи на відстані близько 50 метрів від перехрестя вул. Мужайської та вул. Бертолона Лінера в м. Берегове, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, та настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та попросив останню надати йому мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка в службу таксі, яка, неусвідомлюючи протиправні наміри ОСОБА_6 та розраховуючи на повернення останнім мобільного телефону після здійснення дзвінка, добровільна передала ОСОБА_6 свій мобільний телефон марки SamsungGalaxyF10, вартість якого згідно висновку експерта про вартість об`єкта оцінки від 02.05.2025 становить 800 гривень, одразу після чого ОСОБА_6 , не реагуючи на її вимогу повернути мобільний телефон, втік в напрямку вул. Мужайської в м. Берегове, чим у такий спосіб відкрито заволодів вищевказаним мобільним телефоном, та спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 800 грн.

Враховуючи наведене, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного часу.

Так, 01 травня 2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02 травня 2025 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.05.2025;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 02.05.205;

-протокол огляду мобільного телефону від 02.05.2025;

-протокол затримання гр. ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України від 01.05.2025;

-протоколами пред`явлення мобільного телефону для впізнання проведеними зі потерпілою ОСОБА_9 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України одним із видів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження є застосування запобіжних заходів.

Стаття 176 КПК України визначає, що до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та не вчиненням ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

ОСОБА_6 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та зазначила, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування і суду, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, може впливати на свідків.

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав своє клопотання, з підстав викладених у ньому.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та просив застосувати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав свого захисника.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 просила відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та перевіривши матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, 01.05.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.05.2025;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 02.05.205;

-протокол огляду мобільного телефону від 02.05.2025;

-протокол затримання гр. ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України від 01.05.2025;

-протоколами пред`явлення мобільного телефону для впізнання проведеними зі потерпілою ОСОБА_9 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Разом з тим, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. Однак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчий суддя враховує, що такий підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, який згідно ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, а також враховує тяжкість покарання, що йому загрожує.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу (частина 1).

Відповідно до п. 5 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Разом з тим, в ході судового розгляду клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до десяти років, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання, та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України.

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших осіб в даному кримінальному провадженні, шляхом погрози чи тиску, з метою зміни їх показів чи відмови від надання таких в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Так, на думку слідчого судді, в судовому засіданні, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Таким чином, на думку слідчого судді, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, з врахуванням встановлених обставин, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_6 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, а також те, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеним, таким, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки застосування такого буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, встановленим в ході судового розгляду даного клопотання.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За наведених обставин, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб здатна забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків, а тому вважає визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених цим Кодексом, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату її закінчення в межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КПК України, ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 176-178, ст. 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 01.05.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. москва, російської федерації, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, учня 6-го класу ЗОШ, раніше судимого за вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 01.05.2025 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 коп.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_6 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

У разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування із потерпілою у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали закінчується о 18 годині 35 хвилин 01 липня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10