Справа № 308/5951/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 27.03.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Закарпатської області, Перечинського району, с. Полянська Гута, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , працівник охорони Кам`яницького лісництва, із середньою освітою, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкамвійськовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці на території с. Кам`яниця, Ужгородського району, Закарпатської області, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд через державний кордон України. Для виконання свого задуманого злочинного плану, пов`язаного із незаконним переправленням осіб призовного віку через Державний кордон України, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням точний час на території Ужгородського району знайшов двох осіб, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_4 , які погодились на своє незаконне переправлення через Державний кордон України.

Так, 20 березня 2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що зранку 24 березня 2025 року їм потрібно прибути до місця проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_2 , і в подальшому він здійснить незаконне їх переправлення через Державний кордон України, на що останні погодились.

В подальшому, ОСОБА_4 24 березня 2025 року, не дочекавшись вище вказаних осіб в с. Кам`яниця, Ужгородського району, виїхав в м. Перечин Ужгородського району Закарпатської області по особистих справах.

У свою чергу, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дізнавшись, що ОСОБА_4 перебуває в м. Перечин, використовуючи послуги своїх знайомих, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_8, які не були обізнані в злочинних планах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , на автомобілі марки «Mazda», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 , приїхали до м. Перечин, де біля магазину «У Мар`яни», розташованого за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, м. Перечин, вул. Ужанська, № 7а, знайшли ОСОБА_4 і стали домовлятись про своє незаконне переправлення через Державний кордон України. На той момент ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що останні мають чекати його вказівок на ранок 25.03.2025, і те що вони із самого ранку мають бути біля ресторану «Під замком», розташованого за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Кам`яниця, вул. Ужанська, № 88, після чого дійти до Кам`яницького лісництва, розташованого за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Кам`яниця, вул. Першотравнева, № 42, де їх має зустріти ОСОБА_4 та в подальшому здійснити їх супровід до лінії Державного кордону України.

Далі, 25 березня 2025 року, близько 06:33 години ранку, ОСОБА_6 , виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_4 , використовуючи автомобіль марки «Fiat», моделі «Тіро», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебувала ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканка АДРЕСА_6 , яка не була обізнана в злочинних планах ОСОБА_4 , приїхав до ресторану «Під замком», розташованого за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Кам`яниця, вул. Ужанська, № 88, де вже на нього чекав і ОСОБА_7 , який сів відразу до автомобіля. Далі, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_10 , щоб остання відвезла їх на територію Кам`яницького лісництва, оскільки вони там мають роботу. Після того, ОСОБА_10 скерувала автомобіль марки «Fiat», моделі «Тіро», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 в напрямку вище вказаного лісництва. Прибувши на місце близько 08:00 години, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вийшли із автомобіля, і ОСОБА_10 поїхала в сторону м. Ужгород по своїх особистих справах, залишивши останніх на території зазначеного лісництва. Перебуваючи на території Кам`яницького лісництва, розташованого за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Кам`яниця, вул. Першотравнева, № 42, до них вийшов ОСОБА_4 , який не зволікаючи, відразу наказав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слухати його вказівки та рухатись за ним і показав рукою напрямок руху до лісистої місцевості.

У свою чергу, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виконуючи вказівки ОСОБА_4 , попрямували за ним. По ходу руху в лісистій місцевості, ОСОБА_4 наказав ще раз ОСОБА_6 та ОСОБА_7 добре слухати його, виконувати вказівки, оскільки є досить багато прикордонних нарядів, які можуть їх спіймати. Рухаючись лісистою місцевістю в напрямку лінії Державного кордону України, 25.03.2025, близько 10:25 години, ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 не зуміли перетнути Державний кордон України, оскільки були виявлені та затримані прикордонним нарядом відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на напрямку 241 прикордонного знаку за 700 метрів від лінії Державного кордону України.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.332 КК України, як незаконне переправлення осіб через Державний кордон України, керівництво такими діями, сприянню їх вчиненню порадами, вказівками, вчиненому щодо кількох осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому.

Оскільки прокурор та обвинувачений, його захисник не заперечили щодо фактичних обставин провадження, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що визнає свою вину, події відбувалися близько 30 березня 2025 біля кордону. Всі прийшли на місце, де були затримані прикордонниками. Вперше бачив вказаних осіб, які прийшли до нього додому, попрямували до кордону і були затримані, за це ніяких коштів не отримував, вважає, що його підставили.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України за обставин, встановлених судом.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, тобто незаконне переправлення осіб через Державний кордон України, керівництво такими діями, сприянню їх вчиненню порадами, вказівками, вчиненому щодо кількох осіб.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Пунктами 2, 3 ст. 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Разом з тим, з врахуванням наведених пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується у роботі (характеристика ФОП ОСОБА_13 ), його похилий вік, раніше не судимий, суд вважає, що достатньою мірою для виправлення та упередження вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень є міра покарання, передбачена санкцією ч. 2 ст. 332КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Разом, з тим, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_4 згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2025 року, вирішити в порядку ст. 203 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, та призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 332 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_4 згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2025 року, скасувати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2025 у справі №308/5030/25 на речі, виявлені та вилучені 11.04.2025 під час проведення обшуку транспортного засобу марки «Fiat» моделі «Tipo» д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_7 , а саме на: мобільний телефон марки «IPhone» сірого кольору 6S, ІМЕІ НОМЕР_3 , з номером телефону НОМЕР_4 , який упаковано до спеціального пакету НПУ WAR0007192.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2025 у справі №308/5030/25 на речі, виявлені та вилучені 11.04.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме на: блокнот оранжевого кольору без маркування та позначень до спеціального пакету "Національна поліція України" WAR 1883754, копію протоколу про адміністративне правопорушення від 24.03.2025 №631, копію постанови про адміністративне правопорушення від 24.03.2025 №631-1 до паперового крафтового конверту "Національна поліція України Слідче управління".

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2025 у справі №308/5030/25 на речі, виявлені та вилучені 11.04.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: мобільний телефон марки «ERGO», у чорному корпусі, включений, imei 1) НОМЕР_5 , imei 2) НОМЕР_6 , із встановленою сімкарткою із номером - НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_4 та упакований до спеціального пакету «Національна поліція України» ICR0132477.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2025 у справі №308/5030/25 на речі, виявлені та вилучені 11.04.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 від 11.04.2025, а саме на: мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 15 Pro Max» сірого кольору imei 1: НОМЕР_8 , imei 2: НОМЕР_9 , з сім картою мобільного оператора «Vodafone» НОМЕР_10 , код для розблокування якого «0000», що належить гр. ОСОБА_8 та упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України» WAR 1111876.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «IPhone» сірого кольору 6S, ІМЕІ НОМЕР_3 , з номером телефону НОМЕР_4 , який упаковано до спеціального пакету НПУ WAR0007192 - повернути власнику, або уповноваженому представнику;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 , яке упаковано до паперового конверту НПУ, транспортний засіб марки «Fiat», моделі «Тіро» д.н.з. НОМЕР_12 , бежевого кольору, який передано на відповідальне зберігання власнику - вважати повернутим власнику.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1