Справа №: 398/2583/25
провадження №: 1-кп/398/355/25
ВИРОК

Іменем України

"18" червня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 06.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000592, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ніч з 25.03.2025 року на 26.03.2025 року (точного часу встановити не представилося можливим), тобто в період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_4 в нічний час доби проник на частково огороджену територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та помітив на території двору чорний металевий брухт та у нього виник умисел спрямований на викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 переніс з подвір`я метал чорного брухту до автомобіля Мерседес Віто. При цьому, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків.

У подальшому, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, розпорядившись ними на власний розсуд.

Згідно висновку експерта № 961 від 21.04.2025 року ринкова вартість, станом цін на 26.03.2025, 648 кілограм чорного металевого брухту становить 3726,00 грн. (Три тисячі сімсот двадцять шість гривень 00 копійок).

Таким чином в результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду на загальну суму 3726,00 грн.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до суду 01.05.2025 року.

В підготовчому судовому засіданні суду подано угоду про визнання винуватості, у зв`язку з чим відповідно до ч.2 та 3 ст.474 КПК України, розгляд угоди проведений судом під час підготовчого судового засідання.

30.05.2025 року між прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 якому на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України, при цьому обвинувачений у повному обсязі висунутого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання.

Так, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та звільнення ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, термін якого буде визначено судом,з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Також сторони дійшли до спільної згоди, про необхідність вирішення долі речових доказів, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання. При цьому вказав, що обвинувачений щиро покаявся у скоєному злочині, активно сприяв його розкриттю, визнав вину у вчиненому злочині.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Подав прокурору письмову згоду на укладення даної угоди про визнання винуватості, не заперечує проти її затвердження судом. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин. Йому зрозумілі наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона укладена в інтересах його підзахисного з дотриманням вимог чинного законодавства.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Укладена у цьому кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, ст.472, ч.ч. 4, 6 ст.474 КПКУкраїни, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст.474 КПК України в суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.4 ст.185 КК України, як таємне, викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- міра покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, узгоджена сторонами, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу винного, скарг на антигромадську поведінку якого за місцем меншання не надходило, на обліку в закладах з надання психіатричної допомоги не перебуває, з 2024 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів в наслідок вживання опіоїдів, синдром залежності,осудний, офіційно не працевлаштований, відсутність з боку потерпілого претензій матеріального та морального характеру, наявність обставин, що пом`якшують покарання, до яких відносяться щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів та є справедливою.

Суд вважає, за можливе застосувати ст.75 КК України, і звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 рік та поклавши на нього обов`язки, відповідно до ч.1, 3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Отже, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п.1 - 6 ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Майнова шкода потерпілій особі відшкодована шляхом повернення викраденого майна. Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та в ході судового слідства не застосовувалися.

Запобіжний захід під час досудового розслідування щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 30.05.2025 року, укладену між прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- метал чорного брухту різного типу загальною вагою 279 кілограм, який постановою слідчого від 06.04.2025 року визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно розписки від 03.04.2025 року передано на зберігання свідку ОСОБА_7 - повернути за належністю ОСОБА_6 ;

- метал чорного брухту різного типу загальною вагою 369 кілограм, який постановою слідчого від 16.04.2025 року визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно розписки від 14.04.2025 року передано на зберігання свідку ОСОБА_7 - повернути за належністю ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1