Справа № 368/458/25
провадження № 1-в/368/51/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий суддя - ОСОБА_1

При секретарі - ОСОБА_2

З участю інших сторін провадження:

Прокурор - ОСОБА_3

представник ВК - ОСОБА_4

Засуджений - ОСОБА_5

Захисник засудженого - адвокат ОСОБА_6

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик Київської області в залі суду кримінальне провадження за поданням Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 , про умовно - дострокове звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ладан Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , має двох малолітніх дітей, засудженого:

- 14 червня 2021 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, - до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 місяців, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки (вирок набрав законної сили 29.08.2022 року);

- 29.08.2022 року Чернігівським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої вирок в частині залишення цивільних позовів без розгляду - скасовано, та призначено новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, в решті вирок, - залишено без зміни, -

- який з 15.06.2021 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 27.10.2022 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», суд, -

В С Т А Н О В И В :

01.04.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надішло подання Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 , про умовно - дострокове звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ладан Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , має двох малолітніх дітей, засудженого:

- 14 червня 2021 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, - до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 місяців, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки (вирок набрав законної сили 29.08.2022 року);

- 29.08.2022 року Чернігівським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої вирок в частині залишення цивільних позовів без розгляду - скасовано, та призначено новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, в решті вирок, - залишено без зміни, -

- який з 15.06.2021 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 27.10.2022 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)».

У вищевказаному поданні:

- адміністрація Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» клопочуться перед Кагарлицьким районним судом Київської області про умовно - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, без скасування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

01.04.2025 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для розгляду даного провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , та присвоєно справа № 368/458/25, провадження № 1 - в/368/51/25.

08.04.2025 року Кагарлицьким районним судом Київської області винесено ухвалу, згідно якої:

1. Відкрити провадження у справі.

2. Судове засідання по справі № 368/458/25, провадження № 1 - в/368/51/25, за поданням Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 , про умовно - дострокове звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ладан Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 14 червня 2021 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, - до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 місяців, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки (вирок набрав законної сили 29.08.2022 року);

- 29.08.2022 року Чернігівським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої вирок в частині залишення цивільних позовів без розгляду - скасовано, та призначено новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, в решті вирок, - залишено без зміни, -

- який з 15.06.2021 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 27.10.2022 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- призначити до слухання на 15 год. 00 хв. 14.04.2025 року, та провести дистанційно в режимі відеоконференції з Державною установою ВК - 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.

3. Державній установі ВК - 115 забезпечити відеоконференцзв`язок з Кагарлицьким районним судом 14.04.2025 року о 15 годині 00 хвилин.

4. Виконання ухвали суду в частині забезпечення відеозв`язку з Кагарлицьким районним судом Київської області доручити спеціалісту з інформаційних технологій Державної установи ВК - 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.

5. З метою підготовки до слухання кримінального провадження по суті поданого подання зобов`язати Державну установу ВК - 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі, в строк до 15 год. 00 хв. 14.04.2025 року надати на адресу Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3, особову справу засудженого ОСОБА_5 , - для її огляду в судовому засіданні.

6. В судове засідання викликати учасників процесу:

- засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті установи виконання покарань);

- представника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (115)», (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті установи виконання покарань);

- прокурора Кагарлицького районного відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області, (в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3).

14.04.2025 року в слуханні кримінального провадження за клопотанням захисника засудженого (авдоката ОСОБА_6 ), - оголошено перерву до 14 год. 00 хв. 30.04.2025 року, - з метою витребування та приєднання до матеріалів кримінального провадження нових доказів.

В судовому засіданні, яке відбулося 30.04.2025 року, представник установи виконання покарань, - ОСОБА_4 , - подання установи виконання покарань про застосування до засудженого ОСОБА_5 , - положень ст. 81 КК України, (застосування пільги до засудженого у виді умовно - дострокового звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі), - підтримав та просив його задовольнити, орбгрунтовував свою правову позицію щодо подання, - фактичними обставинами справи та нормами права, які викладені в мотивувальній частині подання установи виконання покарань.

На запитання суду представник установи виконання покарань відповідв наступне:

- засуджений ОСОБА_5 на профілактичних обліках в установі виконання покарань - не перебував і не перебуває;

- в зв`язку з зразковою поведінкою засуджений ОСОБА_5 6 (шість) разів заохочувався керівництвом установи виконання покарань за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, при цьому засуджений за час всього терміну відбування покарання в установі - хоча і мав дисциплінарне стягнення, проте, - лиш одне, - проте, - воно було знято достороково адміністрацією установи виконання покарань в зв`язку з зразковою поведінкою засудженого, який після проведеної з ним профілактичної роботи працівниками установи виконання покарань, - мав лише позитивну поведінку.

Так, представник установи виконання покарань зазначив, що після вчинення засудженим ОСОБА_5 дисциплінарного проступку, - з ним була проведена профілактична бесіда працівниками установи виконання покарань, після чого, - засуджений дисциплінарних проступків - не допускав, та змінив свою поведінку на краще;

- засуджений ОСОБА_5 приймав активну участь в суспільному житті установи, та, на думку адміністрації установи виконання покарань, - поведінка засудженого ОСОБА_5 є прикладом для інших засуджених;

- засудженим ОСОБА_5 відшкодовано процесуальні витрати по кримінальному провадженні;

-засудженому ОСОБА_5 , - з огляду на його зразкову поведінку, - керівництвом установи виконання покарань двічі надавалося право виїзду за межі установи виконання покарань до місця проживання, при цьому - засуджений не допускав запізнень, вчасно повертався до установи виконання покарань для продовження відбування покарання у виді позбавлення волі;

- невідбутий термін призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі у засудженого ОСОБА_5 станом на час слухання даного подання, - станом на 30.04.2025 року, - становить 3 (три) роки 7 місяців 11 днів, або, - 3 (три) роки 226 днів.

Суд, оцінюючи правову позицію представника установи виконання покарань, - вважає її слушною, та відноситься до неї позитивно, так як суд вважає, що така правова позиція представника установи виконання покарань, - повністю грунтується на всебічному дослідженні обставин справи, зокрема, - вона враховує злочин, його наслідки, поведінку засудженого під час відбування покарання, окрім того, - така правова позиція не йде всупереч положенням КК України, КВК України, ППВСУ «Про порядок заміни покарання на більш м`яким покаранням чи умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні, яке відбулося 30.04.2025 року, засуджений ОСОБА_5 подання установи виконання покарань про застосування до нього умовно - дострокового звільнення, - підтримав та просив суд задовольнити подання установи виконання покарань, так як вважає, що своєю зразковою поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що він став на шлях виправлення та перевиховання та, відповідно, - заслуговує на пільгу, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно - дострокове звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі.

На запитання суду засуджений ОСОБА_5 дав наступні показання:

- він отримав пам`ятку про свої права та обов`язки, читав її, йому його права та обов`язки - зрозумілі, а тому додаткового роз`яснення прав, - він не потребує;

- потерпілій стороні шкоду, заподіяну злочином, - було відшкодловано страховою компанією, яка в свою чергу, - звернулася до нього з регресним позовом, в зв`язку з чим він тепер відшкодовує кошти страховій компанії, яка виплатила потерпілій кошти внаслідок страхового випадку;

- процесуальні витрати по кримінальному провадженні, які були присуджені вироком суду, - ним відшкодовано;

- свою вину визнає свою вину в повному обсязі, щиро кається;

- станом на даний час він розлучений, від шлюбу має двох малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні та утриманні його матері, адже його бувшу дружину, - матір двох його малолітніх дітей, - за рішенням суду було позбавлено батьківських прав а опікуном (в зв`язку з тим, що він, рідний батько дітей, - відбуває покарання у місцях позбавлення волі), - призначено його матір;

- просить задовольнити клопотання установи виконання покарання, та в разі гіпотетичного задоволення такого клопотання, - має намір влаштуватися на роботу, що утримувати своїх двох малолітніх дітей, які станом на даний час фактично позбавлені батьківського піклування.

В судовому засіданні, яке відбулося 30.04.2025 року, захисник засудженого ОСОБА_5 , - адвокат ОСОБА_6 , - подання установи виконання покарань про застосування до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 81 Укаїн, умовно - дострокового звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, - підтримав, та просив суд задовольнити подання установи виконання покарань.

Свою правову позицію щодо необхідності задоволення подання установи виконання покарань щодо застосування до засудженого (його підзахисного) умовно - дострокового звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, - захисник обгрунтовував наступним:

- засуджений ОСОБА_5 відбув більше, ніж 1/2 частину призначеного йому судом основного покарання у виді позбавлення волі;

- за час відбування основного покарання у виді позбавлення волі, - засуджений ОСОБА_5 за зразкову поведінку та добросовісне ставлення до праці, - має від керівництва установи виконання покарання 6 (шість) заохочень, і, хоча і має одне стягнення, - проте, - воно зняте в установленому Законом порядку;

- засуджений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні визнав і щиро розкаюється, про що свідчить його зразкова поведінка та зразкове ставлення до праці під час відбування покарання;

- шкода, яка заподіяна засудженим ОСОБА_5 , - потерпілій стороні в повному обсязі - відшкодована страховою компанією, яка таку шкоду страхова компанія відшкодувала як кошти, виплачені за страховий випадок. В подальшому страхова компанія звернулася до його підзахисного в порядку цивільного судочинства в порядку регресу, і на даний час його підзахисний сплачує кошти страховій компанії на підставі виконавчого документу, виданого судом;

- засудженим ОСОБА_5 відшкодовано повністю всі судові витрати по кримінальному провадженню (витрати на залучення експерта);

- його підзахисний, - засуджений ОСОБА_5 , - має на утриманні двох малолітніх дітей, так як засуджений розлучився, а дружина засудженого за рішенням суду, - була позбавлена батьківських прав у відношенні двох малолітніх дітей, а опікуном малолітніх дітей за рішенням суду була призначена мати засудженого, так як батько малолітніх дітей, - засуджений ОСОБА_5 , - відбуває покарання у виді позбавлення волі в місцях відбування покарання.

Захисник засудженого просить врахувати вищевказаний факт при прийнятті остаточного рішення суду, врахувавши при прийнятті рішення інтереси малолітніх дітей, які фактично є сиротами.

Суд, оцінюючи правову позицію захисника засудженого, - вважає її слушною, та відноситься до неї позитивно, так як суд вважає, що така правова позиція захисника засудженого, - повністю грунтується на всебічному дослідженні обставин справи, зокрема, - вона враховує злочин, його наслідки, поведінку засудженого під час відбування покарання, окрім того, - така правова позиція не йде всупереч положенням КК України, КВК України, ППВСУ «Про порядок заміни покарання на більш м`яке чи умовно - дострокове звільнення від відбування покарання».

В судовому засіданні, яке відбулося 30.04.2025 року, прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , - заперечувала проти задоволення вимог, викладених в прохальній частині установи виконання покарань про застосування до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 81 КК України, - умовно - достркового звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі.

Свою правову позицію щодо необхідності відмови в задоволенні подання установи виконання покарань щодо застосування до засудженого пільги, яка передбачена положенням ст. 81 КК України (умовно - дострокового звільнення від відбування покарання), - прокурор обгрунтовувала наступним:

- вважає, що той факт, що засуджений ОСОБА_5 під час скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України, - перебував в стані алкогольного сп`яніння, - є перепоною для застосування до такого засудженого умовно - дострокового звільнення від відбування покарання;

- вважає, що в зв`язку з тим, що засуджений в судовому засіданні в суді першої інстанції не визнавав вини, - є перепоною для застосування до такого засудженого умовно - дострокового звільнення від відбування покарання;

- вважає, що термін невідбутого покарання у виді позбавлення волі, - є значним невідбутим терміном покарання, що не дає змоги для застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення від відбування покарання;

- вважає, що в зв`язку з тим, що засуджений мав одне дисциплінарне стягнення, - це свідчить на її думку про ту обставину, що засуджений ще не став на шлях виправлення та перевиховання, - що, на її думку, - унеможливлює застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Прокурор вважала, що, з огляду на вищевказані обставини, - до засудженого ОСОБА_5 , - неможливо застосувати положення ст. 81 КК України, - умовно - дострокове звільнення засудженого від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, а тому просила суд відмовити в задоволенні подання установи виконання покарань.

Суд, оцінюючи правову позицію прокурора, - відноситься до неї критично, так як суд вважає, що така правова позиція прокурора, - не грунтується на всебічному дослідженні обставин справи, зокрема, - вона не враховує обставини вчинення злочину, його наслідки, поведінку засудженого під час відбування покарання, відшкодування шкоди, заподіяної злочином, відшкодування судових витрат, не враховує особу засудженого, окрім того, - така правова позиція прокурора, на думку суду, - йде всупереч положенням КК України, КВК України, ППВСУ «Про порядок заміни покарання на більш м`яке чи умовно - дострокове звільнення від відбування покарання», - так як прокурор в судових дебатах лише обмежилася запереченнями проти задоволення подання установи, не обгрунтувавши їх належним чином.

Критичність щодо позиції прокурора, - судом більш розлого буде обгрунтовано в мотивувальній частині даної ухвали суду, - нижче по тексту.

Суд, вислухавши думку представника установи виконання покарань та засудженого, які подання установи виконання покарань, - підтримали, та, відповідно, - просили його задовольнити, вислухавши захисника засудженого, який подання установи підтримав та просив його задовольнити, вислухавши прокурора, яка заперечувала проти задоволення подання установи виконання покарань, дослідивши матеріали кримінального провадження, - приходить до висновку щодо задоволення подання установи виконання покарань про умовно - дострокове звільнення засудженого, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Обгрунтування судом задоволення подання установи:

- Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Ладан Прилуцького району Чернігівської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має двох малолітніх дітей, засуджений:

- 14 червня 2021 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, - до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 місяців, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки (вирок набрав законної сили 29.08.2022 року);

- 29.08.2022 року Чернігівським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої вирок в частині залишення цивільних позовів без розгляду - скасовано, та призначено новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, в решті вирок, - залишено без зміни, -

- який з 15.06.2021 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 27.10.2022 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)».

Початок строку покарання: «14» червня 2021 року.

Кінець строку покарання: «11» грудня 2028 року.

1/2 строку покарання: «11» березня 2025 року.

Станом на 30.04.2025 року засуджений ОСОБА_5 має невідбутий строк призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі терміном 3 (три) роки 7 місяців 11 днів, або - 3 (три) роки 226 днів.

В державну установу «Кагарлицька виправна колонія (115) прибув із ДУ «Чернігівський СІЗО», де утримувався з 15.06.2021 року, де дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.

По прибуттю в ДУ «КВК (№115)», - 27 жовтня 2022, - року, - засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований за трудовим договором в добровільному порядку на контрагентському об`єкті ТОВ «Трипільський пакувальний комбінат», де і працює станом на даний час.

Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень представника установи виконання покарань, - за переважний період відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 до праці відносився добре, завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно.

За час відбування покарання в установі виконання покарань засуджений ОСОБА_5 6 (шість) раз заохочувався керівництвом установи (адміністрацією колонії) за зразкову поведінку та за добросовісне відношення до праці.

Дійсно, - засуджений ОСОБА_5 за весь час відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі мав одне дисциплінарне стягнення, проте, - станом на час слухання даного кримінального провадження (в рамках якого вирішується питання про застосування до засудженого положень ст. 81 КК України), - дисципілране стягнення знято в установленому Законом порядку, - в порядку заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці).

Суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 в установі виконання покарання поводить себе правильно, з адміністрацією колонії, - коректний та ввічливий, приймає участь в самообслуговуванні, в роботах по благоустрою установи, приймає активну участь в суспільному житті установи, в колективі засуджених не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.

Так, за час перебування в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 має:

заохочення:

1. 03.07.2023 р. За сумлінну поведінку та добросовісне відношення до Подяка Нач. ВК

праці з благоустрою та поліпшення житлово -

комунальних умов утримання засуджених у ВК.

2. 03.04.2024 р. За сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до Достроково Нач. ВК

праці на КО ТОВ «трипільський пакувальний ком - знято раніше

бінат». накладене

стягнення від

27.11.2023 року.

3. 03.07.2024 р. За сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до Подяка Нач. ВК

праці на КО «Трипільський пакувальний комбінат».

4. 02.10.2024 р. За сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до Подяка Нач. ВК

праці на КО «Трипільський пакувальний комбінат».

5. 01.01.2025 р. За сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до Подяка Нач. ВК

праці на КО «Трипільський пакувальний комбінат».

6. 02.04.2025 р. За неухильне дотримання норм, які визначають по - Подяка Нач. ВК

- рядок і умови відбування покарання, добросовісне

та відповідальне виконання покладених обов`язків,

за неухильне дотримання правил трудового розпорядку

і вимог безпеки праці та за сумлінну працю на кнтрагент -

- ському об`єкті ТОВ «Трипільський пакувальний комбінат».

- дисциплінарні стягнення:

1. 27.11.2023 р. За зберігання забороненого предмету Догана Нач. ВК

(знята 03.04.2024 року -

достороково - в порядку заохочення).

Що стосується дисциплінарного стягнення, яке було отримане засудженим ОСОБА_5 під час відбування покарання в установі відбування покарання, то суд вважає за необхідне зазначити наступне:

- так, дійсно, - на засудженого ОСОБА_5 , - 27.11.2023 року - адміністрацією установи виконання покарань було накладено дисципіларне стягнення у виді догани, проте, - після проведеної працівниками установи виконання покарань із засудженим профілактичної роботи, - засуджений змінив своє ставлення до відбування покарання, та поведінка засудженого після проведеної роботи, - правослухняна і стабільна (позитивна).

Суд зазначає, щор стягнення на засудженого було покладено в листопаді місяці 2023 року, а дане кримінальне провадження (застосування до засудженого пільги, - умовно - дострокового звільнення від відбування покарання), - слухається в кінці квітня 2025 року, тобто, суд зазначає, що:

- з моменту отримання засудженим стягнення та вирішенням питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, - минуло 1 (один) рік та п`ять місяців, - досить тривалий період, за який засуджений мав лише позитивну поведінку;

- дисциплінарне стягнення з засудженого зняте більш ніж за рік до моменту винесення даної ухвали (застосування до засудженого пільги), причому, - засуджений з моменту зняття дисципліраного стягнення і по даний час, - не отримував жодного стягнення, а отримував лише заохочення, - на думку суду, - в значній кількості;

- після зняття дисциплінарного стягнення засудженим отримано 4 (чотири) заохочення, що, на думку суду, - має ознаки системності в отриманні засудженим заохочень, що, на думку суду, - однозначно вказує на правослухняність поведінки засудженого під час відбування покарання;

- кількість заохочень вшестеро перевищує кількість стягнень, причому, суд наголошує, що стягнення засудженим було отримане лише одне, тобто, - в діях засудженого відсутня ознака повторності вчинення дисциплінарних проступків;

- суд наголошує, що за півтора року, які минули з моменту вчинення засудженим дисциплінарного проступку, - ним отримувалися лише заохочення у великій кількості, що, на думку суду, - вказує на ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення та перевиховання.

Підсумовуючи вищевказане (в частині, що стосується дисциплінарного стягнення), - суд вважає, що факт наявності у засудженого ОСОБА_5 одного дисциплінарного стягнення, яке знято в установленому Законом порядку, (поруч із наявністю шести заохочень), - не є перепоною для суду застосувати до такого засудженого пільгу, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно - дострокового звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно, враховуючи вищевикладені обставини справи, суд, та інші учасники процесу, - адміністрація установи виконання покарань, - прийшли до висновку, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і тому заслуговує, на думку суду та інших учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, - на застосуванні до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена положенням ст.. 81 КК України, - умовно - дострокового звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, проте, - без звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.

Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.

Так, згідно ст. 81 КК України (станом на 30.04.2025 року, - на час розгляду даного клопотання):

1. До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

4. У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72цього Кодексу.

Проте, враховуючи ту обставину, що засудженим ОСОБА_5 злочин, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України, - скоєно 01 вересня 2020 року (як вбачається з вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігвської області від 14.06.2021 року в справі № 742/3358/20, провадження № 1 - кп/742/107/21, а.с., - 2), - то до засудженого ОСОБА_5 , - при застосуванні до нього положень ст. 81 КК України (застосування пільги, - умовно - дострокового звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі), - слід використовувати положення ст. 81 КК України, в редакції, яка діяла станом до 17.03.2021 року (до внесення змін), з огляду на наступне:

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально - правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч. 2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, - не має зворотньої дії в часі.

Суд наголошує, що застосування положень ст. 81 КК України, яка почала діяти з 17.03.2021 року, - істотно погіршує становище засудженого ОСОБА_5 , так як у разі використання до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 81 КК України, які почали діяти з 17.03.2021 року, - для настання формально - юридичної умови застосування положень ст. 81 КК України, - необхідно, щоб засуджений ОСОБА_5 відбув не 1/2 частину призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, а, - 2/3 частини покарання, (крім того, - в новій редакції КК України, - дії засудженого слід було б кваліфікувати за ст. 286 - 1 КК України), а тому застосування до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 81 КК України в редакції від 17.03.2021 року (із змінами тадоповненнями), - буде порушенням ч. 2 ст. 4, ч. 2 ст. 5 КК України, - так це істотно погіршує становище засудженого.

Отже, згідно ст. 81 КК України (станом на 01.09.2020 року, - на час скоєння ОСОБА_5 злочину):

1. До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

4. У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72цього Кодексу.

Отже, - суд зазначає, що положення ст. 81 КК України передбачають два види підстав для застосування пільги у виді умовно дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання, а саме:

- формально - юридичні підстави;

- оціночні підстави.

Так, що стосується формально-юридичних підстав застосування умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, то суд зазначає наступне:

- формально - юридичні підстави для умовно - дострокового звільнення засуджених передбачені ч. 3 ст. 81 КК України і пов`язуються з фактичним відбуттям засудженим ОСОБА_5 1/2 строку призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі.

Строк фактичного відбуття засудженим ОСОБА_5 певної частини призначеного йому покарання як формально-юридична підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залежить від кількох чинників.

Таким чинниками відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України є:

а) вид (категорія) вчиненого особою злочину, визначений відповідно до ст. 12 КК України;

Так, ОСОБА_5 засуджений за скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 286 КК України (в редакції до 17.03.2021 року), - передбачає покарання у виді:

- позбавлення волі на строк віл п`яти до десяти років, та, -

- додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно, згідно з положеннями ч. 4 ст. 12 КК України, засуджений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин.

Відповідно до положень ст. 25 КК України засуджений ОСОБА_5 скоїв злочин з необережності.

Отже, зглядаючись на положення ст. 12, ст. 25 КК України засуджений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин з необережності, станом на час слухання кримінального провадження відбув більше половини строку основного покарання у виді позбавлення волі, що дає підстави на час слухання даного кримінального провадження, а саме, - станом на 30.04.2025 року застосувати до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 81 КК України (в розрізі формально - юридичних підстав).

З урахуванням окремих із зазначених чинників та поєднання деяких з них між собою обставин, відносно засудженого ОСОБА_5 законом встановлений загальний, (п.1 ч. 3 ст. 81 КК України - в редакції до 17.03.2021 року), строк покарання, після фактичного відбуття якого особа може бути умовно-достроково звільнена від відбування покарання.

Відповідно, як де - юре, так і де - факто засуджений ОСОБА_5 підпадає під положення п. 1 ч. 3 ст.. 81 КК України, так як станом на день слухання справи, - станом на 30.04.2025 року відбув більше, ніж 1/2 частину покарання, так як 1/2 строку основного призначеного судом покарання у виді позбавлення волі засудженим ОСОБА_5 відбута 11 березня 2025 року.

Що ж стосується оціночних підстав умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, то суд зазначає наступне:

- оціночні підстави умовно - дострокового звільнення від призначеного судом основного покарання передбачені ч. 2 ст. 81 КК України.

З огляду на обставини справи, встановлені в судовому засіданні, - суд вважає, що їх також достатньо на даному етапі відбування покарання засудженим ОСОБА_5 призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі, - для застосування до такого засудженого пільги, як умовно - дострокове звільнення.

Суд на обґрунтування своєї позиції враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 своєю позитивною поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів щире каяття у скоєному злочині, та довів своє остаточне ставлення на шлях виправлення та перевиховання.

Встановлюючи ці підстави (оціночні підстави) застосування ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_5 , суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:

- так, засуджений ОСОБА_5 на протязі всього часу відбування покарання, а саме, з 15.06.2021 року по 27.10.2022 року (перебування в ДУ «Чернігівський СІЗО»), та з 27.10.2022 року по даний час (відбування покарання в ДУ «КВК (№115)», - що становить більше половини з призначеного йому покарання, - мав сумлінну поведінку, а саме, - дотримувався правил внутрішнього розпорядку, виявляв сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці, підтвердженням чого є наявність в засудженого ОСОБА_5 6 (шести) заохочень від адміністрації установи виконання покарань за добросовісне ставлення до праці та зразкову поведінку, та позитивна характеристика щодо поведінки засудженого ОСОБА_5 , яка міститься у висновках колонії по результатах засідання комісії щодо можливості застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно - дострокового звільнення від відбування призначеного судом основного покарання.

Суд наголошує на тій обставині, що засуджений за час відбування покарання отримав значну кількість заохочень (причому, - суд зазначає, що заохочення почали отримуватися засудженим практично з самого початку відбування покарання, систематично), такі заохочення не отримані ним в останній період відбування покарання, що передував настанню пільги, яка передбачена положеннями ст. 81 КК України, а отримувалися на протязі майже всього часу відбування покарання, - що, на думку суду, - не може свідчити про те, що засудженим отримувалися заохочення лише з метою настання формально - юридичних підстав для умовно - дострокового звільнення, а тому отримання такої кількості заохочень (причому, їх отримання має системний характер, причому - системність - розширена, - отримання трьох і більше заохочень) суд розцінює як дійсне, а не мниме (про очі) ставлення засудженого на шлях виправлення та перевиховання, - що є однією із підстав для застосування до засудженого пільги, яка передбачена положеннями ст. 81 КК України.

Також суд звертає увагу, що в діях засудженого ОСОБА_5 , зокрема, в його поведінці, - вбачається отримання не одного заохочення, не проста повторність отримання заохочень за сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці (два заохочення), а системність (три і більше заохочень) отримання заохочень, при тому, що системністю, зазвичай, - визнається отримання трьох і більше заохочень, причому, - такі заохочення отримуються засудженим стабільно, на протязі майже рівних проміжків часу, що і споглядається у випадку з засудженим ОСОБА_5 ;

- також суд звертає увагу, що засуджений ОСОБА_5 з самого початку прибуття в установу виконання покарань в добровільному порядку був працевлаштований, працював, причому, - сумлінно, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та матеріалами особової справи засудженого, показаннями представника установи виконання покарань, та працевлаштований станом на час слухання даного кримінальтного провадження, - працює по контракту на контрагентському об`єкті;

- що стосується тієї обставини, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання у виді позбавленнея волі мав одне дисциплінарне стягнення, то суд зазначає, що, дійсно, - на засудженого ОСОБА_5 27.11.2023 року - адміністрацією установи виконання покарань було накладено дисципіланрне стягнення у виді догани, проте, - після проведеної працівниками установи виконання покарань із засудженим профілактичної роботи, - засуджений змінив своє ставлення до відбування покарання, поведінка засудженого після проведеної роботи, - правослухняна і стабільна (позитивна).

Суд зазначає, щор стягнення на засудженого було покладено в листопаді місяці 2023 року, а дане кримінальне провадження (застосування до засудженого пільги, - умовно - дострокового звільнення від відбування покарання), - слухається в кінці квітня 2025 року, тобто, суд зазначає, що:

- з моменту отримання засудженим стягнення та вирішенням питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, - минуло 1 (один) рік та п`ять місяців, - досить тривалий період, за який засуджений мав лише позитивну поведінку;

- дисциплінарне стягнення з засудженого зняте більш ніж за рік до моменту винесення даної ухвали (застосування до засудженого пільги), причому, - засуджений з моменту зняття дисципліраного стягнення і по даний час, - не отримував жодного стягнення;

- після зняття дисциплінарного стягнення засудженим отримано 4 (чотири) заохочення, що, на думку суду, - має ознаки системності в отриманні засудженим заохочень, що, на думку суду, - однозначно вказує на правослухняність поведінки засудженого під час відбування покарання;

- кількість заохочень вшестеро перевищує кількість стягнень, причому, суд наголошує, що стягнення засудженим було отримане лише одне, тобто, - в діях засудженого відсутня ознака повторності вчинення дисциплінарних проступків;

- суд наголошує, що за півтора року, які вимули з моменту вчинення засудженим дисциплінарного проступку, - ним отримувалися лише заохочення у великій кількості, що, на думку суду, - вказує на ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення та перевиховання.

Враховуючи вищевикладене, - (в частині, що стосується дисциплінарного стягнення), - суд вважає, що факт наявності у засудженого ОСОБА_5 одного дисциплінарного стягнення, яке знято в установленому Законом порядку, (поруч із наявністю шести заохочень), - не є перепоною для суду застосувати до такого засудженого пільгу, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно - дострокового звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі.

- як вбачається з матеріалів кримінального провадження (характеристика на засудженого) та особової справи засудженого, - під час відбування покарання засуджений приймав активну участь - в громадському житті установи колонії, виконував роботу з самообслуговування, приймає участь в роботах по благоустрою установи, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці;

- також суд наголошує, що згідно характеристики на засудженого, яка міститься в матеріалах справи, - згідно інформації з вироку суду, вину в скоєному злочині на стадії судового розгляду визнавав частково. Під час бесід засуджений зазначає, що шкодує про те, що через його неуважність та безвідповідальність загинула невинна людина. Згідно інформації з вироку суду та матеріалів особової справи судом було залишено без розгляду цивільний позов потерпілих та призначено стягнення на користь держави процесуальні витрати суду за проведення експертиз в розмірі 6538 грн., які були стягнуті із заробітної плати засудженого в установі згідно виконавчих документів, які надійшли на виконання. Згідно відомостей з АСВП та ЄДР Боржників, на виконанні наявне лише ВГІ щодо відшкодування засудженим кредиту, яке виконується із заробітної плати засудженого в установі. За час відбування покарання у виправній колонії одного разу допустив злісне порушення норм, які встановлюють порядок та умови відбування покарання, яке полягало в зберіганні забороненого предмету (WIFI роутер), за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Після проведеної із засудженим роботи, він змінив своє ставлення до відбування покарання, поведінка засудженого тривалий час правослухняна та стабільна, дисциплінарне стягнення достроково знято в порядку заохочення. На час складання характеристики має стабільну поведінку позитивного характеру. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом виправної колонії. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань.

З матеріалів підсистеми «КАСАНДРА» ЄРЗО встановлено, що засуджений приймає участь в суспільному житті відділення СПС, в культурно - масових заходах для засуджених в установі, виконує програму індивідуальної виховної роботи. Під час індивідуального спілкування засуджений виказував позитивні наміри на майбутнє, стверджував що усвідомлює що саме потрібно робити для позитивних змін в житті, має намір скористатись умовно-достроковим звільненням за ст.81 КК України, повернутись до своєї родини та вести правослухняний спосіб життя.

Протягом відбування покарання в установі, згідно плану ІВР, засудженого було залучено до програм «Працевлаштування», «Характеристика», «Освіта» та «Підготовка до звільнення», які виконані за участі засудженого та результатами яких стали активне залучення засудженого до робіт з благоустрою ВК та поліпшення житлово-комунальних умов тримання засуджених в установі, працевлаштування засудженого за трудовим договором на контрагентському об`єкті, участь в заходах неформальної освіти та отримання сертифікату соціального робітника, отримання 6 заохочень від керівництва ВК, в тому числі 1 у виді дострокового зняття раніше накладеного дисциплінарного стягнення та проходження курсів програмою ДВВ «Підготовка до звільнення».

Фактор ризику «ставлення до режиму відбування покарання» впливав на поведінку засудженого під час відбування покарання. Проте з огляду на матеріали особової справи, зокрема дострокове зняття раніше накладеного дисциплінарного стягнення та отримання загалом 6 заохочень можна дійти висновку, що на час складання характеристики має стабільну поведінку позитивного спрямування.

- крім того, - судом при прийнятті рішення в рамках даного кримінального провадження, - було враховано висновок щодо ступеня виправлення засудженого (який міститься в матеріалах справи), згідно з яким, - засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, довів своє виправлення, та має бути представлений до умовно - дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, так як набрав згідно оціночної шкали 104 бали, при необхідніх 65 балах;

- що стосується визнання вини, то, засуджений ОСОБА_5 жалкує про скоєне, просив вибачення в потерпілої сторони;

- що стосується відшкодування шкоди, яка заподіяна злочином, - то така щшкода повністю відшкодована потерпілій стороні страховою компанією, яка таку шкоду страхова компанія відшкодувала як кошти, виплачені за страховий випадок. В подальшому страхова компанія звернулася до засудженого в порядку цивільного судочинства в порядку регресу;

- засудженим ОСОБА_5 відшкодовано повністю всі судові витрати по кримінальному провадженню (витрати на залучення експерта);

- також суд враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 , - має на утриманні двох малолітніх дітей, так засуджений розлучився, а дружина засудженого за рішенням суду - була позбавлена батьківських прав у відношенні двох малолітніх дітей, а опікуном малолітніх дітей за рішенням суду була призначена мати засудженого, так як батько малолітніх дітей, - засуджений ОСОБА_5 , - відбуває покарання у виді позбавлення волі в місцях відбування покарання.

Факт розлучення засудженого та факт перебування двох його малолітніх дітей на утриманні його матері, - підтверджується рішеннями судів, копія яких (належним чином завірених), - містяться в матеріалах справи.

Відповідно, з огляду на вищедосліджені обставини в судовому засіданні, суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_5 , яку суд визнає як щире каяття, та яка підтверджена належними та допустимими доказами (характеристика на засудженого, яка видана установою виконання покарань, довідка про заохочення та дисциплінарні стягнення, яка видана установою виконання покарань, показаннями представника установи виконання покарань, висновком щодо ступеня виправлення засудженого, тощо), причому, поведінку засудженого ОСОБА_5 суд розцінює саме як щире розкаювання, а не «мниме, про очі», розкаювання, яке лише спрямоване на застосування до засудженого пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно - дострокового звільнення від відбування покарання;

Відповідно, суд вважає, що відбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання, - є співрозмірним з вчиненим ним злочину, його наслідкам, та обставин відбуття ним покарання (поведінка засудженого під час відбування покарання), які судом зазначено вище.

Відповідно, суд вважає, що для наявності оціночних підстав для застосування положення ст. 81 КК України необхідно, щоб засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання.

- Окрім того, дослідивши матеріали справи, суд позитивно сприймає характеристику установи відбування покарання щодо тієї обставини, що засуджений ОСОБА_5 по місцю відбування покарання характеризується лише з позитивної сторони, а також суд позитивно сприймає висновок, в якому вказано, що ОСОБА_5 за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує на застосування умовно - дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України.

Відповідно, суд, оцінючи поведінку засудженого ОСОБА_5 в розрізі оціночних підстав для застосування положень ст. 81 КК України, зазначає, що поведінка засудженого в повній мірі свідчить про його остаточне ставлення на шлях виправлення та перевиховання, тому до нього може бути застосоване положення ст. 81 КК України, - умовно - дострокове звільнення від призначеного покарання у виді позбавлення волі.

Окрім того, суд в даному випадку звертає увагу на положення ст. 6 КВК України.

Так, згідно ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно, зглядаючись на вищевказані норми права, суд вважає, що для застосування пільги, яка передбачена ст. 81 КК України необхідно, щоб в діях засудженого, який відбуває покарання, однозначно були в наявності ознаки ресоціалізації.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, отримання 6 (шести) заохочень, при відсутності дисциплінарних стягнень, (так як одне дисциплінарне стягнення - погашено в установленому Законом порядку більш ніж як за рік до питання застостосування пільги), категорично позитивна характеристика установи покарань на особу засудженого, - свідчить, на думку суду, - про систематичність дій ОСОБА_8 , які спрямовані на його виправлення та перевиховання, про наявність дійсного (а не про очі) процесу ресоціалізації.

Поведінка засудженого ОСОБА_5 в установі відбування покарання свідчить лише про його правослухняну поведінку під час переважного періоду відбування покарання, що, на думку суду, свідчить про факт правослухняної поведінки, що є безумовною підставою для застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно - дострокового звільнення від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в повному обсязі як формально-юридичних, так і наявність в достатньому обсязі оціночних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, тому суд приймає рішення про задоволення подання Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» ОСОБА_7 , - про умовно - дострокове звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі у відношенні засудженого ОСОБА_5 , - про застосування до нього положень ст. 81 КК України.

При вирішенні даного питання судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 81 КК України, - умовно - дострокового звільнення від покарання на даній стадії відбування покарання, - не буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду буде виконана мета кримінального покарання - як її каральної, так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_5 , - є обґрунтованим.

Окрім того, суд зазначає, що процес виправлення та перевиховання засудженого підтверджується належними та допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, та які наведено вище (матеріали, надані установою виконання покарань, та матеріали, надані захисником).

Відповідно, на думку суду, за час відбування покарання засуджений мав заохочення в значній кількості, причому, в їх отриманні вбачається системність, засуджений в добровільному порядку з самого початку відбування покарання влаштувався на роботу, згідно висновку установи виконання покарання характеризується лише з позитивної сторони, та, відповідно, на думку адмінстрації установи виконання покарань, - заслуговує на застосування до нього положення ст. 81 КК України.

Відповідно, з суб`єктивної сторони суд оцінює залишок невідбутого покарання у виді 3 (три) роки 7 місяців 11 днів, (або 3 (три) роки 226 днів), - позбавлення волі з загалу терміну призначеного покарання, - 7 (сім) років 6 місяців позбавлення волі, - як фактично заключний етап відбування покарання, який з огляду на норми КК України та поведінку засудженого, - дає підставу для суду застосувати пільгу до такого засудженого.

Слід зазначити також те, що висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо, - що судом зроблено вище шляхом обгрунтування в мотивувальній частині даної ухвали.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Отже, за весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_5 отримав 6 (шість) заохочень, поруч з цим, - не має діючого дисциплінарного стягнення, що, на думку суду, вказує на ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 бажає настання не лише формально - юридичних підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України, (відбуття певного строку покарання, по сплину якого можливе застосування пільги), а й бажає настання оціночних підстав, (доведеність, - визнання вини, щирого каяття, добросовісного відношення до праці, сумлінної поведінки, відшкодування процесуальних витрат в кримінальному провадженні, за яким його було засуджено, тощо).

Отже, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст.. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, що і вбачається в поведінці засудженого ОСОБА_5 на протязі переважного часу відбування покарання, що, на думку суду, - є достатніми оціночними обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст. 81 КК України, - з позитивної сторони.

Відповідно, суд вважає, що дії засудженого відповідають вимогам щодо застосування до засудженого положень, які передбачені ст.. 81 КК України та відповідають положенням ст.. 9 КВК України.

На думку суду, - обставини справи свідчать про наявність в діях засудженого ОСОБА_5 лише позитивних чинників, при фактично повній відсутності негативних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою, яка розцінюється як судом, так і іншими учасниками процесу, - представником ВК, - як лише позитивна, - став на шлях виправлення та виховання.

Суд вважає, що посилання засудженого ОСОБА_5 на його позитиву характеристку за місцем відбування покарання, наявність значної кількості заохочень, при повній відсутності діючих дисциплінарних стягнень, - свідчить про виправлення засудженого, оскільки сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, який визначено ст.ст. 67, 130 КВК України, але й те, що засуджений подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

При цьому, під сумлінною поведінкою слід розуміти зразкове додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни, що передбачає не тільки відсутність діючих стягнень, а й відсутність як знятих чи погашених в установленому законом порядку стягнень, відсутність факту профілактичних бесід на комісії установи.

Суд вважає, що матеріали кримінального провадження та особової справи засудженого, показання представника установи виконання покарань містять достатню кількість даних, які беззаперечно вказують на ту обставину, що поведінка засудженого ОСОБА_5 відповідає вищезазначеним критеріям, та є прикладом для наслідування для інших засуджених.

Аналіз характеристики засудженого, дані про повну відсутність стягнень та наявність лише заохочень, дані про відсутність фактів профілактичних бесід за порушення режиму відбування покарання, зміст пояснень представника виправної установи указують на те, що поведінка засудженого та його ставлення до праці є нормальними для засуджених тієї категорії, які стали на шлях виправлення та перевиховання, і, відповідно, в своїй сукупності свідчать про доведеність засудженим свого виправлення.

Із урахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт виправлення засудженого ОСОБА_5 , остаточного його ставлення на шлях виправлення та перевиховання в позитивному розумінні, тому вважає, що в даному випадку є всі підстави для застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно - дострокового звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі.

Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст.ст. 537, 539 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно, суд при вирішенні даного питання враховував ті обставини, що у діях ОСОБА_8 , як вбачається з пояснень учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, матеріалів провадження, - засуджений своєю поведінкою довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання, щиро розкаявся у скоєному злочині, що, на думку суду, - є безумовною підставою для задоволення подання установи виконання покарання.

Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_5 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України, положеннями ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Обгрунтування судом критичного відношення до правової позиції прокурора щодо неможливості застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно - дострокового звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі:

- Як судом було зазначено вище в мотивувальній частині даної ухвали, - правову позицію щодо необхідності відмови в задоволенні подання установи виконання покарань щодо застосування до засудженого пільги, яка передбачена положенням ст. 81 КК України (умовно - дострокового звільнення від відбування покарання), - прокурор обгрунтовувала наступним:

- вважає, що той факт, що засуджений ОСОБА_5 під час скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України, - перебував в стані алкогольного сп`яніння, - є перепоною для застосування до такого засудженого умовно - дострокового звільнення від відбування покарання;

- вважає, що в зв`язку з тим, що засуджений в судовому засіданні в суді першої інстанції не визнавав вини, - є перепоною для застосування до такого засудженого умовно - дострокового звільнення від відбування покарання;

- вважає, що термін невідбутого покарання у виді позбавлення волі, - є значним невідбутим терміном покарання, що не дає змоги для застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення від відбування покарання;

- вважає, що в зв`язку з тим, що засуджений мав одне дисциплінарне стягнення, - це свідчить на її думку про ту обставину, що засуджений ще не став на шлях виправлення та перевиховання, - що, на її думку, - унеможливлює застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Прокурор вважала, що, з огляду на вищевказані обставини, - до засудженого ОСОБА_5 , - неможливо застосувати положення ст. 81 КК України, - умовно - дострокове звільнення засудженого від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, а тому просила суд відмовити в задоволенні подання установи виконання покарань.

Отже:

- що стосується тієї обставини, що засуджений ОСОБА_5 під час скоєнні злочину перебував в стані алкогольного сп`яніння, - то суд вважає, що така сама по собі обставина, - не є перешкодою для застосування до засудженого положення ст. 81 КК України, так як така обставина сама по собі вже врахована судом при призначенні остаточного покарання.

Суд зазначає, що в положеннях ст. 81 КК України (в редакції, яка діяла станом на час вчинення засудженим злочину, так і в редакції, яка діє станом на час винесення даної ухвали), - немає імперативної норми, яка б забороняла застосовувати до засуджених умовно - дострокове звільнення з тієї обставини, що засуджені на час скоєння злочину перебували в стані алкогольного сп`яніння. Також суд враховує з позитивної сторони ту обставину, що за час відбування покарання засудженим ОСОБА_5 , - він не притягувався до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, - вживання алкоголю, - що, - на думку суду, - опосередковано вказує на ту обставину, що засуджений став на шлях виправлення та перевиховання, навпаки, - засудженим отримано значну кількість заохочень (в кількості шести), що, на думку суду, - свідчить про виправлення та перевиховання засудженого.

- що стосується тієї обставини, що, на думку суду прокурора, - засуджений ОСОБА_5 не визнавав вини під час слухання справи в суді першої інстанції, - то дана обставина - не відповідає дійсності, так як:

- як вбачається з матеріалів справи, - зокрема, - з мотивувальної частини вироку суду першої інстанції, - засуджений визнавав вину, але, - частково , в подальшому ж під час відбування покарання, - засуджений визнав вину повністю, що, на думку суду, - свідчить лише про ту обставину, що в процесі відбування покарання засуджений усвідомив всю протиправність своєї поведінки, яка призвела до скоєння ним злочину, окрім того, - факт визнання винуватості засудженим ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтверджена як його показаннями, так і показаннями представника установи виконання покарань, які грунтуються на належних та допустимих доказах, - характеристикою засудженого за підписом керівника установи виконання покарань, висновком щодо ступеня виправлення засудженого (дані докази міститься в матеріалах справи).

Також виправлення та перевиховання засудженого, ставлення його на соцівальний спосіб життя, - вказує кількість отримання ним заохочень, та та обставина, що, як випливає з матеріалів справи, - поведінка засудженого ОСОБА_5 , - може слугувати прикладом для інших засуджених, які відбувають покарання.

- що стосується того, що прокурор вважає, що термін невідбутого покарання у виді позбавлення волі, - є значним невідбутим терміном покарання, що не дає змоги для застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, то суд вважає, що сам по собі розмір невідбутого призначеного судом основного покарання, - не може бути підставою для відмови для застосування до засудженого пільги, - умовно - дострокового звільнення, так як положення ст. 81 КК України не встановлюють чітких розмірів (в математичному роумінні розміру) невідбутого покарання (1, 2, 3 чи 4 роки) невідбутого покарання, до досягнення кого неможливо застосувати положення ст. 81 КК України, тобто, - розмір невідбутого покарання - не входить до формально - юридичної підстави, як умови застосування положень ст. 81 КК України до засудженого, так як формально - юридичною підстиавою для застосування є саме розмір відбутого покарання (яке повинно становити в даному випадку 1/2 частину призначеного судом покарання), а не розмір невідбутого покарання.

Загалом, - суд наголошує, що при застосуванні до засудженого пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - судом враховується весь комплекс даних, які складаються з формально - юридичних та оціночних підстав, чого, - прокурором в його промові в судових дебатах - здійснено не було, - що і потягнуло за собою критичне відношення суду до правової позиції прокурора щодо того, що до засудженого ОСОБА_5 неможливо застосувати пільгу, яка передбачена ст. 81 КК України (умовно - дострокового звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі).

- що стосується того, що прокурор вважає, що в зв`язку з тим, що засудженим ОСОБА_5 під час відбування покарання було отримане одне дисциплінарне стягнення, а тому засуджений не заслуговує на пільгу (так як не довів факт виправлення та перевиховання), то суд критично відноситься до цієї обставини, з огляду на наступне:

- так, дійсно, - на засудженого ОСОБА_5 , - 27.11.2023 року - адміністрацією установи виконання покарань було накладено дисципіларне стягнення у виді догани, проте, - після проведеної працівниками установи виконання покарань із засудженим профілактичної роботи, - засуджений змінив своє ставлення до відбування покарання, та поведінка засудженого після проведеної роботи, - правослухняна і стабільна (позитивна).

Суд зазначає, щор стягнення на засудженого було покладено в листопаді місяці 2023 року, а дане кримінальне провадження (застосування до засудженого пільги, - умовно - дострокового звільнення від відбування покарання), - слухається в кінці квітня 2025 року, тобто, суд зазначає, що:

- з моменту отримання засудженим стягнення та вирішенням питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, - минуло 1 (один) рік та п`ять місяців, - досить тривалий період, за який засуджений мав лише позитивну поведінку;

- дисциплінарне стягнення з засудженого зняте більш ніж за рік до моменту винесення даної ухвали (застосування до засудженого пільги), причому, - засуджений з моменту зняття дисципліраного стягнення і по даний час, - не отримував жодного стягнення, а отримував лише заохочення, - на думку суду, - в значній кількості;

- після зняття дисциплінарного стягнення засудженим отримано 4 (чотири) заохочення, що, на думку суду, - має ознаки системності в отриманні засудженим заохочень, що, на думку суду, - однозначно вказує на правослухняність поведінки засудженого під час відбування покарання;

- кількість заохочень вшестеро перевищує кількість стягнень, причому, суд наголошує, що стягнення засудженим було отримане лише одне, тобто, - в діях засудженого відсутня ознака повторності вчинення дисциплінарних проступків;

- суд наголошує, що за півтора року, які минули з моменту вчинення засудженим дисциплінарного проступку, - ним отримувалися лише заохочення у великій кількості, що, на думку суду, - вказує на ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення та перевиховання.

Підсумовуючи вищевказане (в частині, що стосується дисциплінарного стягнення), - суд вважає, що факт наявності у засудженого ОСОБА_5 одного дисциплінарного стягнення, яке знято в установленому Законом порядку, (поруч із наявністю шести заохочень), - не є перепоною для суду застосувати до такого засудженого пільгу, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно - дострокового звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, суд наголошує, що згідно ч. 3 ст. 50 КК України, - покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Так, в даному кримінальному провадженні суд вважає за необхідне врахувати як обставину, яка стосується особи засудженого те, що засуджений має двох малолітніх дітей, які, на жаль, - при наявності живих двох біологічних батьків (як матері, так і батька), - залишилися без батьківського піклування (фактично, - сироти), адже, - засуджений розлучився з своєю дружиною з огляду на її антисоціальну поведінку, та, в подальшому (знову ж таки, - з огляду на антисоціальну поведінку бувшої дружини засудженого), - на підставі рішення суду (яке міститься в матеріалах справи), - дружина засудженого була позбавлена батьківських прав у відношенні двох малолітніх дітей, та над цими двома малолітніми дітьми на підставі рішення суду, - було призначено опікуном матір засудженого, адже засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі (тому не може виховувати своїх двох малолітніх дітей), а інших родичів першого чи другуго споріднення - в цих дітей немає.

Відповідно, - суд вважає, що двоє малолітніх дітей фактично залишилися сиротами, так як суд вважає, що мати засудженого, - не зможе в повній мірі замінити батьківського піклування та виховання, та й, в решті - решт належного утримання дітей, а тому, - суд вважає, що звільнння засудженого з місць позбавлення волі, - відповідатиме інтересам малолітніх дітей, адже у прийнятті всіх рішень, де зачіпаються інтереси малолітніх дітей, - суд повинен враховувати інтереси малолітніх дітей, адже, - суд вважає, що діти не повинні страждати, - залишаючись без батьківського піклування та любові в такому малолітньому віці.

Суд позитивно сприймає ту обставину, що, як просить сторона захисту, - в разі гіпотетичного звільнення з місць позбавлення волі, - засуджений має намір виховувати своїх малолітніх дітей, піклуватися про них, влаштуватися на роботу, щоб утримувати двох дітей, що, на думку суду, - лише сприятиме найскорішій ресоціалізації засудженого, його виправленню та перевихованню.

Дійсно, - така обставина, як наявність в засудженого малолітніх дітей, - прямо не передбачена в положеннях ст. 81 КК України, як підстава для застосування умовно - дострокового звільнення, проте, - суд вважає, що, враховуючи вимоги людяності, справедливості, - таку обставину - все ж слід віднести до оціночних підстав для застосування пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, тим паче, - повного переліку оціночних підстав (на відміну від формально - юридичних), - законодавцем в положеннях ст. 81 КК України - не визначено, а тому суд вважає, що він може віднести до оціночних підстав і інші обставини, які на думку суду мають важливе значення для винесення законного, справедливого рішення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», ст. 12, ч. 3 ст. 286 КК України, ч. ст. 369, 370 - 372, 537, 539 КПК України, ст.ст. 12, 50, 81, ч. 3 ст. 286 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 , про умовно - дострокове звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ладан Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , має двох малолітніх дітей, засудженого:

- 14 червня 2021 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, - до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 місяців, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки (вирок набрав законної сили 29.08.2022 року);

- 29.08.2022 року Чернігівським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої вирок в частині залишення цивільних позовів без розгляду - скасовано, та призначено новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, в решті вирок, - залишено без зміни, -

- який з 15.06.2021 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 27.10.2022 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ладан Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , має двох малолітніх дітей, засудженого:

- 14 червня 2021 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, - до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 місяців, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки (вирок набрав законної сили 29.08.2022 року);

- 29.08.2022 року Чернігівським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої вирок в частині залишення цивільних позовів без розгляду - скасовано, та призначено новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, в решті вирок, - залишено без зміни, -

- який з 15.06.2021 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 27.10.2022 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, - умовно - достроково на 3 (три) роки 7 місяців 11 днів, (або - на 3 (три) роки 226 днів), - без скасування призначеного судом додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб.

Суддя: ОСОБА_1