Справа № 274/9041/24
Провадження № 1-кс/0274/1394/25
"13" серпня 2025 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гальчин, Бердичівського р-ну, громадянки України, з вищою освітою, працюючої головним бухгалтером КНП «Андрушівська міська лікарня» Андрушівської міської ради, особи з інвалідністю III групи, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -
12.08.2025 слідчий СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУ Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 звернувся із клопотанням у якому просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Обставини, на які посилається особа, яка подала клопотання
12.08.2025 слідчим Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст.366 КК України.
Необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання мотивовано наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки остання зважаючи на тяжкість покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному проваджені іншим чином шляхом неявки чи несвоєчасної явки до слідчого, прокурора чи суду.
Процедура, позиції учасників провадження
Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав наведених у ньому. Доповнив, що окрім тяжкості пред`явленої підозри, ризики також доводиться тим фактом, що підозрювана проживає не за адресою місця реєстрації у населеному пункті іншому, ніж орган досудового розслідування. Окрім того, підозрювана може виїхати за кордон, зокрема на лікування.
Підозрювана пояснила, що вона не винна у тому кримінальному правопорушенні, яке їй інкримінують. Вона хоче довести свою невинуватість. Всі недоліки в роботі, які були виявлені нею усунуті були та вона має про це документи. Вона не перешкоджала слідчому. Коли у неї вимагали документи, вона повідомила, що надасть їх на запит. Проживає вона фактично у АДРЕСА_1 . Зареєстрована вона за адресою: с. Гальчин, Бердичівського р-ну, Житомирська область, вул. Корольова, 31
Захисник адвокат ОСОБА_5 просить відмовити у задоволенні клопотання. Вважає, що ризики не доведенні. Немає потреби покладати на ОСОБА_4 будь-які обов`язки, оскільки вона і так прибуватиме за викликами до слідчого та не перешкоджатиме кримінальному провадженню. ОСОБА_4 буде доводити свою невинуватість.
Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, зокрема, таким ризикам, як переховування від органів досудового розслідування чи суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких встановлено пунктами 1- 5 частини першої статті 177 КПК.
За положеннями статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: (1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; (5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; (6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; (7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; (8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (9) носити електронний засіб контролю (ч. 5 ст. 194 КПК України).
Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
Відповідно до пред`явленої 12.08.2025 ОСОБА_4 підозри - Закон України «Про оплату праці» визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці.
Згідно визначення, наведеного у статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно- ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.
При розрахунку суми оплати праці працівників можуть використовуватися наступні документи по зарплаті і обліку праці: штатний розпис; табель обліку робочого часу; розрахунково-платіжна відомість працівника; розрахунково-платіжна відомість (зведена).
Наказом Держкомстату України «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» №489 від 05.12.2008 затверджені форми первинної облікової документації розрахунків по заробітній платі (типова форма МII- 6 «Розрахунково-платіжна відомість №П-7 «Розрахунково-платіжна відомість (зведена)»). працівника».
Вище зазначені типові форми документів з обліку розрахунків по заробітній платі в залежності від особливостей господарської та іншої діяльності підприємств, установ, організацій може бути видозмінена, але мати обов`язкові реквізити первинних документів, передбачені вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999. Так, розрахунково-платіжна відомість працівника призначена для відображення інформації про нарахування конкретному працівнику різних видів оплат, які включаються до фонду оплати праці (основна, додаткова тощо), а також відображаються різні утримання: видані аванси, податки і збори, профспілкові внески, аліменти тощо.
Виплата заробітної плати на підприємстві, установі, організації здійснюватися як готівковими коштами через касу або їх перерахуванням на відкриті в установах банків карткові рахунки працівників на підставі видаткової відомості.
Наказом директора КНП «Андрушівська міська лікарня» Андрушівської міської ради №16 від 08.02.2002 ОСОБА_4 призначено на посаду головного бухгалтера КЗР «Андрушівська міська лікарня» Андрушівської міської ради.
Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.9, 2.13 посадової інструкції, затвердженої 02.02.2021 директором КНП «Андрушівська міська лікарня» Андрушівської міської ради, головний бухгалтер забезпечує ведення бухгалтерського обліку, дотримуючись методологічних засад, встановлених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», з урахуванням особливостей діяльності закладу і технологій оброблення облікових даних; організовує роботу бухгалтерії закладу, контроль за відображенням бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; здійснює контроль за веденням касових операцій, раціональним і ефективним використанням матеріальних, трудових та фінансових ресурсів; керує працівниками бухгалтерського обліку закладу і розподіляє між ними посадові завдання і обов`язки.
Обіймаючи посаду головного бухгалтера КНП «Андрушівська міська лікарня» Андрушівської міської ради, ОСОБА_4 здійснювала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а тому відповідно до ст.18 КК України є службовою особою.
У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 01.01.2022, у головного бухгалтера КНП «Андрушівська міська лікарня» Андрушівської міської ради ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконну розтрату майна, яке було їй ввірене, шляхом внесення недостовірних відомостей до розрахунково-платіжних відомостей із розрахунків по заробітній платі та по іншим виплатам на користь третіх осіб.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану, запровадженого на території України 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у період з 01.01.2022 по 31.12.2024, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні корисливі наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел направлений на розтрату майна, яке було їй ввірене, на користь третіх осіб, достовірно знаючи про встановлений порядок нарахування та перерахування на карткові рахунки працівникам КНП «Андрушівська міська лікарня» Андрушівської міської ради заробітної плати та нехтуючи ним, всупереч нормативно- правовим актами України з питань оплати праці та бухгалтерського обліку та фінансової звітності, установчим документам підприємства, методичним матеріалам, які стосуються відповідних питань, правилам внутрішнього трудового розпорядку, положення про бухгалтерію підприємства, локальним нормативним актам підприємства з організації фінансово-господарської діяльності, посадовій інструкції головного бухгалтера КНП «Андрушівська міська лікарня» Андрушівської міської ради, у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, у період з 01.01.2022 по 31.12.2024, не маючи відповідних наказів та розпоряджень, здійснюючи тотожні діяння вносила завідомо недостовірні відомості до офіційних документіврозрахунково-платіжних відомостей із розрахунків по заробітній платі та по іншим виплатам щодо розміру заробітної плати та авансів працівникам КНП «Андрушівська міська лікарня» Андрушівської міської ради ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , в результаті чого здійснила розтрату коштів КНП «Андрушівська міська лікарня» Андрушівської міської ради, що виразилось у безпідставному нарахуванні заробітної плати вказаним вище працівникам КНП «Андрушівська міська лікарня» Андрушівської міської ради, за період з 2022 по 2024 рік, на суму 632 828.12 грн, та як наслідок безпідставно сплаченої суми ЄСВ у розмірі 139 222,19 грн.
Своїми умисними діями, які виразились у розтраті чужого майна, яке перебувало в її віданні, вчиненій шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Слідчий суддя зауважує, що КПК України не встановлює критеріїв визначення обґрунтованості підозри. Однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Отже, під час перевірки, чи наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, слідчий суддя з`ясовує, чи наявні факти або інформація, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, своїми діями могла вчинити кримінальні правопорушення, а також, чи такі виправдовують подальше розслідування.
Обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами, що додані до клопотання, зокрема копіями:
-повідомлення УПО Держаутидслужби в Житомирській області про вчинення кримінального правопорушення від 07.08.2024;
-посадовою інструкцією головного бухгалтера КНП "Андрушівська центральна міська лікарня" Андрушівської міської ради.;
Щодо наявності ризиків, слідча суддя зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій.
З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Ризиком у контексті кримінального процесуального законодавства є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»§58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними на цій стадії кримінального правопрушення, з огляду на покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КПК України, а це позбавлення волі від 5 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Крім того, в умовах збройної агресії російської федерації проти України велика кількість держав - партнерів України запровадила особливі умови надання прихистку її громадянам, що дозволить протягом тривалого часу легально перебувати на їх території.
Ризик перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином, шляхом неявки чи несвоєчасної явки до слідчого, прокурора чи суду не доведено.
Матеріали клопотання не містять доказів, що підозрювана допускала неналежну процесуальну поведінку, зокрема не прибувала за викликом до слідчого чи прокурора.
Те, що підозрювана має місце проживання відмінне від місця реєстрації, та від місця знаходження органу досудового розслідування не свідчить, що вона не прибуде за викликом до слідчого чи суду. Більше того, слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що слідчий не встановив адреси місця проживання підозрюваної, невірно у клопотанні вказав її адресу місця реєстрації та проживання.
А отже існування цього ризику прокурором не доведено.
Враховуючи доведеність обґрунтованої підозри та ризику можливого переховування від органу досудового розслідування чи суду, на цій стадії досудового розслідування є необхідним застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням на неї строком на 2 місяці обов`язків: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Таким чином, клопотання слідчого належить задовольнити.
Керуючись статтями 176-179, 194 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням строком на два місяці таких обов`язків:
- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Підозрюваній під розпис повідомити покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУ Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1