Справа № 296/2468/23
Провадження №11-кс/801/2382/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

із секретарем ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судового засіданні в м. Вінниці клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 121 КК України та ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 121 КК України та ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочинів, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, на даний час ризики, які враховувались судом при обранні та продовженні запобіжних заходів, не зменшились та не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_6 не працює, залишив місце події та усвідомлює те, що він може бути засудженим до реальної міри покарання, а тому, з метою уникнення покарання, може переховуватись від суду. Не виключається і вплив з боку ОСОБА_6 на потерпілу та свідка у даному кримінальному провадженні, оскільки остання є його знайомою.

Обвинувачений ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, не працює, а тому немає постійного джерела доходу, немає постійного місця проживання, залишив місце події, усвідомлює те, що він може бути засудженим до реальної міри покарання, а тому, з метою уникнення покарання, може переховуватись від суду. Не виключається і вплив з боку ОСОБА_7 на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки деякі з таких є його знайомими. Крім того, ОСОБА_7 є раніше неодноразово судимим, що свідчить про можливість останнім вчинення інших кримінальних правопорушень в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримала доводи свого клопотання, просила його задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора, покладались на думку суду.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження, суд вважає, що клопотання прокурора - підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вироком Корольовського районного суду м. Житомир від 04.06.2025 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 засуджені до покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк. Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було продовжено на 60 днів, тобто до 02.08.2025 року.

Вирок чинності не набув.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою аргументами на користь такого рішення є, у тому числі: серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Апеляційний суд, дійшов висновку, що строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - слід продовжити на строк 60 днів, оскільки підстави, які були враховані при обранні та продовженні їм такого запобіжного заходу судом першої інстанції не відпали, не змінились, існують ризики того, що вони можуть ухилятися від явки до суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, на час розгляду клопотання прокурора, не забезпечить запобігання цим ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 197, 331, 401 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 , - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 27.09.2025 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 27.09.2025 року.

Копію ухвали негайно направити учасникам судового провадження і начальнику Житомирської УВП №8.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3