Справа № 297/1032/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 18.01.2025 року, яке поступило з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, старшого солдата, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2025 року близько 18 години 00 хвилини ОСОБА_4 , перебуваючи на околиці села Гать Берегівського району Закарпатської області, а саме поблизу річки Мерце, діючи з прямим умислом придбав, шляхом віднайдення, корпус гранати РГД5 з маркуванням 159-77 Т та запал до ручної гранати типу УЗРГМ з маркуванням 180-74 583, які у конструктивному поєднанні, являються бойовим припасом ручною осколковою гранатою РГД-5, тим самим придбав і почав носити бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Того ж дня, 18 січня 2025 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що вищезазначені предмети являються бойовими припасами, у порушення визначеного порядку, не повідомив органи військового управління та поліцію про вказаний факт, перемістив вказані предмети до свого транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим самим почав зберігати їх без передбаченого законом дозволу.

Надалі, у період з 18 січня 2025 року по 23січня 2025року ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що корпус гранати РГД5 з маркуванням 159-77 Т та запал до ручної гранати типу УЗРГМ з маркуванням 180-74 583, у конструктивному поєднанні, є бойовим припасом ручною осколковою гранатою РГД-5 зберігав її у салоні свого транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «21043».

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і показав, що у січні 2025 року знайшов на околиці села Гать корпус гранати та запал до ручної гранати, які зберігав без передбаченого законом дозволу. У вчиненому кримінальному правопорушенні щиро розкаявся.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений, захисник та прокурор не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням обставин, які її характеризують.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні висловив думку щодо засудження своєї поведінки та обіцяв у майбутньому не вчиняти кримінальних правопорушень.

Отже, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України слід визнати його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку, органу пробації, якщо суд дійде висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання не пов`язаного з позбавленням волі, буде доцільно, з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому, застосувати заходи нагляду, соціально-виховні заходи.

Згідно довідки КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «БЕРЕГІВСЬКА ЛІКАРНЯ ІМЕНІ БЕРТОЛОНА ЛІННЕРА БЕРЕГІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря-нарколога поліклінічного відділення не перебуває.

Згідно характеристики, виданої старостою Гатянського старостинського округу, ОСОБА_4 за час проживання на території Гатянського старостинського округу скарги на його поведінку не поступали, він зарекомендував себе як відповідальна, працьовита та доброзичлива людина. ОСОБА_4 та його сім`я завжди готові допомогти сусідам, активно приймають участь в суспільному житті села.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Положеннями ст. 50 КК України, визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

В судових дебатах прокурор просив призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді 3 років позбавлення волі та не заперечив щодо застосування ст. 75 КК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 просив скасувати.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 в судових дебатах погодились з позицією прокурора.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, в якому щиро розкаявся, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе його виправлення без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України слід звільнити його від відбування основного покарання з покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Згідно ухвали Берегівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 години 00 хвилини до 06 години 00 хвилини наступної доби щодня строком на два місяці, по 21 липня 2025 року, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Згідно абзацу 12 пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення запобіжний захід обраний ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2025 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, слід залишити до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати за виконання експертиз відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави в особі ЗАКАРПАТСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ЕКСПЕРТНО-КРИМІНАЛІСТИЧНОГО ЦЕНТРУ в загальному розмірі 4775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 40 копійок.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази:

-залишки корпусу ручної осколкової гранати РГД-5 з маркуванням 159-77 Т, корпусу гранати РГН з маркуванням 254-96-85, запалу до ручної гранати типу УЗРГМ для ручних гранат з маркуванням 180-74 583, які зберігаються в кімнаті речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Берегове, вул. Сільвая, 4, Закарпатської області, слід знищити;

-змиви з корпусу гранати РГД-5 з маркуванням 159-77 Т, корпусу гранати РГН з маркуванням 254-96-85 та запала до ручної гранати типу УЗРГМ з маркуванням 180-74 583, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Берегове, вул. Сільвая, 4, Закарпатської області, слід знищити;

-транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який повернуто на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 , слід повернути обвинуваченому ОСОБА_4 як власнику;

скасувавши накладений арешт ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2025 року.

Цивільний позов не заявлений.

Підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи у даному кримінальному провадженні відсутні.

Викривач у кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід застосований ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2025 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави в особі ЗАКАРПАТСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ЕКСПЕРТНО-КРИМІНАЛІСТИЧНОГО ЦЕНТРУ процесуальні витрати за виконання експертиз відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України в загальному розмірі 4775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 40 копійок.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази:

-залишки корпусу ручної осколкової гранати РГД-5 з маркуванням 159-77 Т, корпусу гранати РГН з маркуванням 254-96-85, запалу до ручної гранати типу УЗРГМ для ручних гранат з маркуванням 180-74 583, які зберігаються в кімнаті речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Берегове, вул. Сільвая, 4, Закарпатської області знищити;

-змиви з корпусу гранати РГД-5 з маркуванням 159-77 Т, корпусу гранати РГН з маркуванням 254-96-85 та запала до ручної гранати типу УЗРГМ з маркуванням 180-74 583, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Берегове, вул. Сільвая, 4, Закарпатської області знищити;

-транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який повернуто на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 повернути обвинуваченому ОСОБА_4 як власнику;

скасувавши накладений арешт ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2025 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6