Справа №523/6379/25
Провадження №1-кс/523/3621/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000628 від 28.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 303 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Пересипського районного суду міста Одеси з клопотанням про накладання арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000628 від 28.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 303 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що слідчим відділенням відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000628 від 28.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 303 КК України.

06.06.2025 у період часу з 09:10 години до 09:52 години на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 від 21.05.2025, справа №523/6379/25, провадження №1-кс/523/2901/25, проведено обшук автомобіля марки «BMW X5» сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якого виявлено та тимчасово вилучено:

- банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ;

- банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_3 ;

- банківську картку «А-банк» № НОМЕР_4 ;

- банківську картку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 ;

- автомобіль марки «BMW X5» сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 та комплект ключів до нього.

Прокурор у клопотанні зазначає, що метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що тимчасово вилучені речі можуть містити сліди злочину, а також інші відомості, які в подальшому можуть мати доказове значення для досудового розслідування.

В судове засідання прокурор з`явився, повідомив, що згідно з протоколом огляду предметів, вилучених під час обшуку та поміщених до експертного полімерного сейф-пакету CRІ1202465 від 10.06.2025, встановлено відсутність інформації, яка має значення для кримінального провадження.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, матеріали надані в ході судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Разом з тим, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Встановлено, що вказане у клопотанні тимчасове вилучене майно на підставі постанови старшого слідчого від 06.06.2025 року визнано речовими доказами.

Відповідно до протоколу огляду предметів вилучених під час обшуку, що знаходяться в експертному полімерному сейф-пакеті CRІ1202465, старший слідчий зазначила, що під час огляду не виявлено інформації, яка має значення для кримінального провадження. Після проведення огляду та складання відповідного протоколу оглянуті предмети разом із першим сейф-пакетом було запаковано до експертного полімерного сейф-пакету QYH0164712.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає правових підстав для арешту майна, а отже у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Частиною 3 статті 173 КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000628 від 28.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 303 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1