Дата документу 17.07.2025
Справа № 334/3653/24
Провадження № 1-кп/334/279/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0000043 від 20.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Дніпровського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про зміну розміру застави шляхом її зменшення посилаючись на те , що відносно ОСОБА_10 в період досудового розслідування був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, яку сплатив заставодавець ОСОБА_11 , та були покладені обов`язки, передбачені ст.194 КПК України. На момент обрання запобіжного заходу, ОСОБА_10 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, що і було підставою для визначення розміру застави у такому розмірі. 30.04.2024 року обвинуваченому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та його дії були перекваліфіковані на ч. 2 ст. 190 КК України. 17.01.2025 року в ході судового розгляду кримінального провадження прокурором змінено кваліфікацію дій обвинуваченого з ч. 2 ст. 190 КК України на ч. 3 ст. 190 КК України. таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, тому розмір застави є неспіврозмірним обставинам кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину не може перевищувати 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто розмір застави має бути зменшений 60560,00 грн. На думку сторони захисту, сам факт зміни кваліфікації дій обвинуваченого на нетяжке кримінальне правопорушення, з огляду на імперативні приписи ч. 5 ст. 182 КПК України є самостійною та достатньою підставою для зменшення розміру застави. По друге, обов`язковою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. З моменту обрання запобіжного заходу у виді застави обвинувачений не порушив свої процесуальні обов`язки: не переховався від органів досудового розслідування та суду, не перешкоджав кримінальному провадженню та не впливав на свідків, не вчиняв інших кримінальних правопорушень. ОСОБА_10 має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, родину. Злочином, в якому обвинувачується ОСОБА_10 не завдано майнової шкоди, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Прокурор проти клопотання заперечував, вважає, що підстав для зменшення розміру застави немає, визначена сума застави є такою, що достатньою мірою гарантують виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_7 клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 проти клопотання заперечував, вважає, що зменшення застави є безпідставним, просить звернути увагу, що вже були спроби неналежної процесуальної поведінки, після чого обвинувачені надавали незрозумілі медичні довідки. Також, ще жоден свідок не був допитаний, можливо виникне потреба повторного допиту потерпілої після дослідження інших доказів.

Захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_6 клопотання підтримали, просили задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 підтримали думку своїх захисників.

Дослідивши клопотання та вислухавши думку учасників провадження суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_10 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначена застава у сумі 908 400,00 грн, що становить 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Проте, наведені захисником обставини у сукупності із наданими доказами не є достатніми для прийняття рішення про зміну розміру застави шляхом її зменшення.

Той факт, що в період досудового розслідування та в період перебування кримінального провадження в провадженні суду ОСОБА_10 , сумлінно виконує, покладені на нього обов`язки, свідчить лише про те, що застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначена сума застави є такими, що достатньою мірою гарантують виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та забезпечують його належну поведінку у кримінальному провадженні.

Крім того, ухвалою суду від 11.07.2024 року до обвинуваченого ОСОБА_10 було застовано привід, 17.09.2024 року прокурор звертався з клопотанням про звернення в дохід держави застави внесеної за обвинуваченого ОСОБА_10 , проте судом було відмовлено у задоволенні клопотання. Хоча, судом і не встановлено підстав для звернення застави, оскільки обвинувачений надав суду довідку про звернення до лікаря в день судового засідання, це спростовує того факту, що у судове засідання обвинувачений не прибув та не повідомив причини неявки.

Таким чином, доводи захисника про необхідність зменшення суми застави у зв`язку із забезпеченням обвинуваченим належної процесуальної поведінки є безпідставними.

Посилання захисника на зміну кваліфікації кримінального правопорушення, як підставу для зменшення розміру застави, суд також не вважає підставою для зменшення розміру застави, оскільки така підстава не передбачена нормами КПК України.

Частиною 2 ст. 182 КПК України передбачена можливість внесення застави не тільки підозрюваним або обвинуваченим, а й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно з ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із змісту наведених статей вбачається, що внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком.

Тобто прийняття тією чи іншою особою (заставодавцем) такого рішення є добровільним. Заставодавці самостійно обирають джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави та усвідомлюють або мають усвідомлювати, що ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, який є безстроковим. Лише припинення дії запобіжного заходу, відповідно до ч. 11ст. 182 КПК Україниє підставою для повернення внесеної суми застави, у тому числі заставодавцю, у разі відсутності клопотання прокурора про звернення суми застави в дохід держави.

Завідомо непомірний розмір застави означає неможливість його внесення, однак те, що застава була внесена у визначеному розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дає змогу для висновку, що такий розмір не був завідомо непомірний для заставодавця.

З урахуванням існуючих ризиків, тяжкості та характеру кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 , прийняття рішення про зменшення суми застави, не може бути обумовлене лише зміною кваліфікації кримінального правопорушення більше року тому.

Посилання на зменшення ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, також є сумнівними, оскільки захисником не ставиться питання про зміну запобіжного заходу.

Твердження захисника щодо обов`язку суду зменшити розмір застави відповідно до ст. 182 КПК України, є хибним, оскільки вказані імперативні норми щодо розміру застави обов`язкові для застосування при обранні запобіжного заходу у виді застави.

Згідно п.3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Враховуючи викладене, судом не встановлено правових підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 щодо зміни розміру застави шляхом її зменшення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 182 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Проголошення повного тексту ухвали 21.07.2025 року о 14 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1