Справа № 308/990/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 000388, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 000388, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на майно, яке 13.05.2025 вилучене в ході проведення обшуку автомобіля марки Peugeot 308, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а саме на банківську картку Monobank № НОМЕР_2 , банківську картку Приватбанк № НОМЕР_3 , мобільний телефон марки iPhone 14 Pro ІМЕІ № НОМЕР_4 з сім-карткою № НОМЕР_5 , мобільний телефон марки iPhone 14 ІМЕІ № НОМЕР_6 з сім-карткою № НОМЕР_7 , сім-картку Водафон № НОМЕР_8 , два аркуші з записами, які належать підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон марки iPhone 16 Pro ІМЕІ № НОМЕР_9 ІМЕІ 2 № НОМЕР_10 з сім-карткою № НОМЕР_11 який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та автомобіль марки Peugeot 308, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Клопотання мотивоване тим, що відносно даного майна існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети та документи є доказами у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Є необхідність у накладенні арешту на дане майно з метою збереження речових доказів. На переконання слідчого, існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даного майна. Є достатні підстави вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

У судове засідання слідчий не з`явився, однак подав заяву, в якій просить здійснити розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Прокурор подав заяву, в якій просить провести розгляд клопотання без його участі.

Представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав письмові заперечення на клопотання, в яких просить відмовити у його задоволенні та розглянути клопотання без його участі. Заперечення захисника зводяться до того, що вилучені речі не були зазначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку. У клопотанні не зазначені підстава та мета арешту, обґрунтування необхідності арешту майна автомобіля марки Pegeot 308, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Вилучений автомобіль не може бути визнаний таким, що був набутий злочинним шляхом. Автомобіль до вчинення кримінального правопорушення ніякого відношення не має. Сторона обвинувачення могла провести всі необхідні слідчі дії та експертизи з вказаним майном.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 000388, відомості про яке 08 серпня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

13 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, щодо кількох осіб та з корисливих мотивів.

Факт вилучення майна, на яке слідчий просить накласти арешт підтверджується матеріалами справи.

Постановою слідчого, дане майно визнане речовими доказами.

Арешт поданий з метою збереження речових доказів, а також з метою конфіскації майна як виду покарання.

На переконання слідчого судді, слідчим доведено, що на даний момент досудового розслідування існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вищевказані обставини потребують перевірки під час досудового розслідування, зокрема, шляхом проведення слідчих дій та експертиз, що потребує певного часу, а до перевірки зазначених обставин, перебування вищевказаного майна у третіх осіб, може створити можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даного майна.

Відтак, з метою уникнення даних ризиків та необхідності збереження речових доказів, до перевірки зазначених обставин у процесі досудового розслідування кримінального провадження, протягом розумного часу, є необхідність у арешті даного майна, що не позбавляє сторону кримінального провадження звернутися з клопотанням про скасування арешту даного майна після перевірки усунення обставин, що стали підстаовою для накладення арешту.

Посилання представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт на те, що зазначені предмети не є речовими доказами є передчасним. У такий короткий проміжок часу орган досудового розслідування позбавлений всебічно дослідити вищевказане майно та документи на предмет можливого використання у кримінальному провадженні, провести детальний огляд вищевказаних предметів. Незастосування такого заходу забезпечення як арешт майна може створити ризики його відчуження, пошкодження та знищення. Пояснення учасників кримінального провадження, що вилучене майно не стосується кримінального провадження не може бути спростоване у судовому засіданні, а повинне бути перевірене у ході досудового розслідування шляхом проведення відповідних слідчих дій.

Очевидних та беззаперечних обставин вважати, що вилучене майно не має жодного відношення до кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Наведена представником обставина про те, що ухвалою про обшук не надавався дозвіл на вилучення майна, яке фактично вилучив слідчий, є безпісдтавним, та спростовується змістом резолютивної частини ухвали слідчого судді.

Щодо автомобіля, дозвіл на вилучення якого прямо не був вказаний в ухвалі слідчого судді, слідчсий суддя звертає увагу на те, що ним було надано дозвіл на вилучення «предметів та засобів, за допомогою яких здійснюється злочинна діяльність», а отже автомобіль, враховуючи матеріали справи, можна віднести до даної категорії майна.

До того ж з вищевказаної ухвали чітко вбачається, що у ході розгляду клопотання було встановлено достаність підстав вважати, що автомобілем користується фігурант кримінального провадження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 13.05.225 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Водночас, протоколами НСРД, які додані до клопотання підтверджується факт використання підозрюваним даного автомобіля під час протиправної діяльності, що може бути підставою для конфіскації даного автомобіля, навіть за умови, якщо він йому не належить, згідно з п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, а відтак є ризики відчуження даного майна.

Окрім цього, на даний момент є достатні підстави вважати, що вилучене майно (окрім мобільного телефону марки iPhone 16 Pro ІМЕІ № НОМЕР_9 ІМЕІ 2 № НОМЕР_10 з сім-карткою № НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та автомобіля марки Peugeot 308, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) належить підозрюваному і суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, заперечення захисника підозрюваного, не спростовують наявні підстави для накладення арешту.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого він звертається із клопотанням

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Враховуючи, що під час розгляду клопотання було встановлено достатність підстав вважати, що вилучене у ході досудового розслідування даного кримінального провадження майно може мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, а також того, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна, а також те, що слідчим доведено необхідність арешту даного майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому слідчий суддя дійшов до висновку, що з метою його збереження, та забезпечення конфіскації майна як виду покарання, та з метою уникнення ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, подане клопотання про арешт даного майна слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 13.05.2025 в ході проведення обшуку автомобіля марки Peugeot 308, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а сааме на: банківську картку Monobank № НОМЕР_2 , банківську картку Приватбанк № НОМЕР_3 , мобільний телефон марки iPhone 14 Pro ІМЕІ № НОМЕР_4 з сім-карткою № НОМЕР_5 , мобільний телефон марки iPhone 14 ІМЕІ № НОМЕР_6 з сім-карткою № НОМЕР_7 , сім-картку Водафон № НОМЕР_8 , два аркуші з записами, які належать підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон марки iPhone 16 Pro ІМЕІ № НОМЕР_9 ІМЕІ 2 № НОМЕР_10 з сім-карткою № НОМЕР_11 який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та автомобіль марки Peugeot 308, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1