Справа № 947/9855/25
Провадження № 1-кс/947/7037/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000179 від 02.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ст. 1 ст. 199 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво по кримінальному провадженню № 0000179 від 02.10.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204,

ч. 1 ст.199 КК України

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Територіального управління БЕБ в Одеській області.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про те, що невстановлені особи з початку 2024 року на території м. Одеса здійснюють незаконне придбання з метою збуту, а також збут та транспортування з метою збуту, незаконно виготовлених тютюнових виробів.

В ході проведення слідчих-розшукових дій в рамках кримінального провадження №0000179 від 02.10.2024 року за ч. 1 ст. 204, ч.1 ст.199 КК України, встановлено, що до незаконного придбання з метою збуту, а також збуту, та транспортування з метою збуту, незаконно виготовлених тютюнових виробів, причетні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 .

В свою чергу, ОСОБА_4 , яка зареєстрована як фізична особа-підприємець є власницею ряду торговельних кіосків (знаходяться в оренді) на території Пересипського району м. Одеси, через які здійснює збут контрафактних тютюнових виробів невідомого походження, з марками акцизного податку, що мають ознаки підробки, а саме:

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_2 ;

- АДРЕСА_3 ;

- АДРЕСА_4 ;

- АДРЕСА_5 ;

- АДРЕСА_4 .

Разом з тим, встановлено, що з метою приховування своєї діяльності та уникнення відповідальності, ОСОБА_5 представляється покупцям особою на ім`я « ОСОБА_6 », та здійснює розповсюдження матеріалів рекламного характеру щодо наявного для збуту асортименту тютюнових виробів через створені ним закриті групи у застосунку «Viber» з назвою «Недорогие сигареты с Привоза» та «Магазин бытовой химии».

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено та допитано в якості свідка громадянина України: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Одеської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_6 , з обставин незаконної діяльності вказаних осіб, та надав згоду добровільно видати тютюнові вироби в кількості 7 пачок невідомого походження, куплені в одному з кіосків м. Одеси.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , використовуючи транспортний засіб RENAULT MASTER, державний номер НОМЕР_3 здійснює оптове та роздрібне постачання тютюнових виробів невідомого походження підприємцям на території м. Одеси та Одеської області.

У ході обшуку, проведеного 13.05.2025 у автомобілі RENAULT MASTER, державний номер НОМЕР_3 , виявлено та вилучено:

1. Полімерні ємності об`ємом приблизно 5 літрів із прозорою рідиною з характерним запахом спирту 2 од.;

2. Полімерні ємності об`ємом приблизно 1.5 літри із коричневою рідиною, з характерним запахом спирту та шоколаду 6 од.;

3. Транспортний засіб Renault Master, д.н.з. НОМЕР_3 з ключами.

В ході проведення обшуку встановлено, що ймовірним власником вилученого майна є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , н.т. НОМЕР_4 .

14.05.2025 на підставі постанови детектива вилучене майно визнано речовим доказом в рамках означеного кримінального провадження.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що Встановлено, що вказаний транспортний засіб був запаркований у гаражному приміщенні, що використовується ОСОБА_5 для власних потреб. В ході обшуку зазначеного гаражного приміщення виявлено та вилучено в тому числі обладнання для незаконного виготовлення спиртовмісних сумішей (ємності для розбавлення спирту проточною водою, ємності з харовими барвниками, обладнання для перекачування рідин, ємності для зберігання та збуту тощо).

Крім того, прокурор у клопотанні вказує на те, що вилучене майно на підставі постанови визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України зазначені речі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій та містять відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Вилучені речі містять інформацію, необхідну для проведення всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки лише за допомогою даних речей можливо підтвердити або спростувати факт вчинення кримінального правопорушення. Також вказані речі необхідні для подальшого проведення судових експертиз, оскільки можуть містити сліди вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор на адресу суду звернувся із завою про розгляд вказаного клопотання за його відсутності, в якій зазначив, що клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду клопотання про арешт майна, в судове засідання не з`явився. Про причини неявки слідчому судді не повідомив.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ст. 1 ст. 199 КК України.

Досудове розслідування кримінального провадження наразі триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

Означене у клопотанні майно було вилучене в ході обшуку, проведеного 13.05.2025 у автомобілі RENAULT MASTER, державний номер НОМЕР_3 .

Згідно долученої до матеріалів клопотання відповіді заступника начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області (а.к. 24-26) вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками ряду торговельних кіосків на території Суворовського району м. Одеси через які здійснюють збут контрафактних тютюнових виробів невідомого походження, з марками акцизного податку, що мають ознаки підробки. Крім того, ОСОБА_5 для перевезення контрафактних тютюнових виробів невідомого походження використовує, у тому числі, транспортний засіб RENAULT MASTER, державний номер НОМЕР_3 .

Слідчий суддя на підставі долучених до клопотання матеріалів прийшов до висновку, що вилучені під час обшуку полімерні ємності з рідинами є предметами вчинення кримінального правопорушення, відповідно до чого відповідають критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження та потребують збереження на даній стадії досудового розслідування.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають, в тому числі такі види господарської діяльності як виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України" Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Слідчий суддя враховує доводи прокурора у клопотанні, а також матеріали, долучені в його обґрунтування, та приходить до переконання з приводу того, що вилучений транспортний засіб міг використовуватися як засіб для транспортування та/або перевезення підакцизних товарів за обставинами даного кримінального провадження.

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 14.05.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України).

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене у ході обшуку транспортного засобу: RENAULT MASTER, державний номер НОМЕР_3 , проведеного 13.05.2025, а саме на:

1. Полімерні ємності об`ємом приблизно 5 літрів із прозорою рідиною з характерним запахом спирту 2 од.;

2. Полімерні ємності об`ємом приблизно 1.5 літри із коричневою рідиною, з характерним запахом спирту та шоколаду 6 од.;

3. Транспортний засіб Renault Master, д.н.з. НОМЕР_3 з ключами.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1