Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/2147/2025 У Х В А Л А
29.05.2025р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
07 травня 2015 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 279, ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Однак перелічені повідомлення не вручено безпосередньо ОСОБА_6 внаслідок не встановлення його фактичного місцезнаходження, проте вжито заходів для вручення у спосіб передбачений ст.ст.111, 112, 135, 136 КПК України.
Згідно повідомлення про підозру у період 25-26 лютого 2014 року група мешканців Автономної Республіки Крим, знаходячись в м. Сімферополі спільно з невстановленими озброєними особами з числа представників військових спеціальних служб Російської Федерації з метою незаконної передачі території Автономної Республіки Крим, яка входить до складу України, під юрисдикцію Російської Федерації протиправно захопила адміністративну будівлю Верховної Ради Автономної Республіки Крим та в подальшому 16 березня 2014 року організували та провели на території Криму, у порушенні порядку, встановленого Конституцією України, референдум щодо виходу АР Крим зі складу України та приєднання до Російської Федерації. Вище вказані дії призвели до окупації російськими військами української території - АР Крим та його анексії.
Приблизно наприкінці лютого на початку березня 2014 року громадянин України ОСОБА_7 при невстановлених слідством обставинах навмисно погодився надавати представникам спеціальних служб Російської Федерації та інших невстановлених російських організацій допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, яка полягала у сприянні їх зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України шляхом розпалювання сепаратистських настроїв серед населення м. Миколаєва, Миколаївської області та південно-східного регіону України, оснащення, забезпечення осіб зброєю, організації масових заворушень та захоплення адміністративних будівель органів влади та місцевого самоврядування в м. Миколаєві.
В подальшому 16 березня 2014 року організували та провели на території Криму, у порушенні порядку, встановленого Конституцією України, референдум щодо виходу АР Крим зі складу України та приєднання до Російської Федерації. Вище вказані дії призвели до окупації російськими військами української території - АР Крим та його анексії.
Приблизно наприкінці лютого на початку березня 2014 року громадянин України ОСОБА_7 при невстановлених слідством обставинах навмисно погодився надавати представникам спеціальних служб Російської Федерації та інших невстановлених російських організацій допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, яка полягала у сприянні їх зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України шляхом розпалювання сепаратистських настроїв серед населення м. Миколаєва, Миколаївської області та південно-східного регіону України, оснащення, забезпечення осіб зброєю, організації масових заворушень та захоплення адміністративних будівель органів влади та місцевого самоврядування в м. Миколаєві.
Приблизно на початку березня 2014 року при невстановлених слідством обставинах ОСОБА_7 навмисно з метою надання іноземній державі Російській Федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України з метою розпалювання сепаратистських настроїв серед населення міста Миколаєва для зміни меж території України, запропонував ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншим невстановленим особам перекрити рух військовій транспортній техніці на шляхах її переміщення для надання допомоги іноземній державі у діяльності, спрямованій на передачу частини території України під юрисдикцію Російської Федерації, тобто для створення підгрунття для анексії території, аналогічно подіям, які відбувались в лютому-березні в Автономній Республіці Крим.
При цьому ОСОБА_7 не повідомив ОСОБА_6 про те, що він надає представникам російських організацій допомогу у проведенні підривної діяльності проти України. ОСОБА_10 прийняв пропозицію ОСОБА_7 , щодо проведення противоправних дій, спрямованих на передачу території Миколаєва та області та іншої південної території України під юрисдикцію Російської Федерації.
Приблизно у 15 год. 30 хв. 2 березня 2014 року ОСОБА_6 навмисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 про дестабілізацію обстановки в регіоні задля створення умов щодо зміни меж території України та виходу м. Миколаєва та Миколаївської області зі складу України, прибув з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами на перехрестя вулиць Веселинівська та Одеське шосе в мікрорайоні Варварівка у місті Миколаїв перед «Варварівським» мостом через річку Південний Буг, де влаштував перешкоду руху транспортним засобам військової частини НОМЕР_1 та іншого громадського транспорту - шляхом розміщення на поперек проїзної дороги автомобільних шин. При цьому ОСОБА_6 навмисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими слідством особами безпосередньо перегородив проїзну частину дороги на перехресті вулиць Веселинівська та Одеське шосе в мікрорайоні Варварівка в місті Миколаїв перед «Варварівським» мостом через річку Південний Буг.
В той же період часу у вище зазначене місце, з метою дестабілізації обстановки в регіоні задля створення умов щодо зміни меж території України та виходу м. Миколаєва та Миколаївської області зі складу України прибув ОСОБА_7 на автомобілі «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_2 та в подальшому спільно за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами блокував транспортні комунікації - проїзну частину вулиці Веселинівської в районі її перетину з вулицею Одеське шосе перед «Варварівським» мостом через річку Південний Буг, шляхом влаштування перешкоди з автомобільних шин на проїзній частині та інших невстановлених осіб.
Вказаними навмисними діями ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами порушив нормальну роботу транспорту - перешкодив руху за графіком колони транспортних засобів військової частини НОМЕР_1 (чотирьох одиниць автомобілів МАЗ 534 з напівпричепами, на яких знаходились дві одиниці БМП, два автомобіля ГАЗ 66 та один 3Л 131), яка рухалась з місця дислокації с. Чорноморське, Комінтернівського району, Одеської області до пункту призначення - військової частини НОМЕР_3 , яка розташована у АДРЕСА_2 , та в наслідок блокування ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами транспортних комунікацій, і зриву графіку руху, колона прибула до місця призначення з запізненням на 5 годин.
Крім того, березні-квітні 2014 року на території м. Луганська та Луганської області створено стійке ієрархічне об?єднання (за чисельністю більше трьох осіб) - так звана «Луганська народна республіка» з метою здійснення терористичної діяльності шляхом: планування, організації, підготовки та реалізації терористичних актів, насильства над фізичними особами, організаціями, знищення рухомого та нерухомого майна; організації незаконних збройних формувань для вчинення терористичних актів, участі в них; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганди і поширення ідеології тероризму, фінансування та іншого сприяння тероризму.
Основною метою діяльності, так званої «Луганської народної республіки» є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом створення незаконного державного утворення.
Так звана, «Луганська народна республіка» являється стійким об?єднанням в межах, якого здійснюється розподіл функцій між терористами, встановлено певні правила поведінки, обов?язкові для усіх її членів під час підготовки та вчинення терористичних актів.
Таким чином, відповідно до статті 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» об?єднання - так звана «Луганська народна республіка», має всі ознаки притаманні терористичній організації.
Приблизно в серпні 2014 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), громадянин України ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що «ЛНР» є терористичною організацією, з метою участі та сприяння її діяльності, прибув до міста Луганська. Перебуваючи в місті Луганську, при невстановлених слідством обставинах, ОСОБА_6 вступив до складу терористичної організації «ЛНР».
Після чого невстановленими керівниками терористичної організації «ЛНР» ОСОБА_6 був направлений до міста Краснодон Луганської області.
ОСОБА_6 був направлений до міста Краснодон Луганської області.
19 листопада 2014 року ОСОБА_6 , маючи умисел на дестабілізацію суспільно-політичної ситуації в регіоні та сприяння діяльності терористичної організації «ЛНР» шляхом розповсюдження необ?єктивної інформації стосовно підтримання мешканцями Миколаївської області дій терористичної організації, а також пропаганди та поширення ідеології тероризму, публічно, будучи одягнутий у військову форму так званої «ЛНР», на фоні стрілецьких стендів, надав інтерв?ю проросійському пропагандистському агентству «ANNA-NEWS» («Юго-Восточный фронт»), в якому зазначив, що українська влада є хунтою, що треба звільнити Луганськ та Донецьк від української армії, висловив твердження, що мешканці Луганської області та більшість мешканців Миколаївської області підтримують створення так званої «Новороссії» та дії терористичної організації «ЛНР» по дестабілізації економічної та політичної ситуацій в Україні і у будь-який момент готові зустрічати армію так званої «ЛНР». Крім того, під час інтерв?ю ОСОБА_6 зазначив, що в м. Миколаєві є чисельне підпілля, яке в будь який час готове виступити в підтримку терористичній організації, таким чином його публічний виступ склав хибне враження про нібито представлення та вираження такої думки окремої частини населення даного регіону України. В подальшому, вказане інтерв`ю було викладене у всесвітній мережі Інтернет, та поширено численними Інтернет-виданнями.
Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до інформації 1 відділу ГВЗНД УСБУ в Миколаївській області, з допиту свідків та інших матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування встановлено, що на даний час ОСОБА_6 продовжує перебувати на тимчасово окупованій збройними силами рф території України, у зв`язку з чим забезпечити явку останнього для участі у слідчих діях не виявляється за можливе. Дотепер, ОСОБА_6 не з`явився за викликами та жодним чином не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що підозрюваний навмисно переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.
07 травня 2015 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, у зв?язку з чим того ж дня до оперативного підрозділу Управління направлено доручення на здійснення розшукових заходів.
Постановою від 05.05.2025р. підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.
Поряд із цим наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність у якій підозрюється.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник не заперечив проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У випадку, якщо слідчий суддя прийме рішення про тримання під вартою особи, оголошеної в міжнародний розшук, після затримання такої особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного має розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Отже, у разі оголошення особи у міжнародний розшук, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. А наступним етапом - після затримання підозрюваного (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - слідчий суддя розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та оголошення у зв`язку з цим його у міжнародний розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.
На відміну від процедури застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою - це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді. За такої нормативної регламентації при вирішенні питання про обрання щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчому судді належить дослідити такі обставини: чи повідомлено особі про підозру у встановленому законом порядку; чи наявна обґрунтована підозра; чи наявні ризики кримінального провадження; чи оголошена особа в міжнародний розшук (або перебуває на тимчасово окупованій території України).
Таким чином, слідчий суддя досліджує ці обставини в світлі конкретних обставин цієї справи.
Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 07 травня 2015 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 279, ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Однак перелічені повідомлення не вручено безпосередньо ОСОБА_6 внаслідок не встановлення його фактичного місцезнаходження, проте вжито заходів для вручення у спосіб передбачений ст.ст.111, 112, 135, 136 КПК України.
відповідно до інформації 1 відділу ГВЗНД УСБУ в Миколаївській області, з допиту свідків та інших матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування встановлено, що на даний час ОСОБА_6 продовжує перебувати на тимчасово окупованій збройними силами рф території України, у зв`язку з чим забезпечити явку останнього для участі у слідчих діях не виявляється за можливе. Дотепер, ОСОБА_6 не з`явився за викликами та жодним чином не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що підозрюваний навмисно переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.
07 травня 2015 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, у зв?язку з чим того ж дня до оперативного підрозділу Управління направлено доручення на здійснення розшукових заходів.
Постановою від 05.05.2025р. підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.
Щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 279, ч. 1 ст. 258-3 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України відноситься до категорії особливо тяжких та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Така під озра є обґрунтованою та підтверджується: показаннями свідків: ОСОБА_8 , який вказує, що ОСОБА_6 був учасником антиукраїнських мітингів на території м. Миколаєва, метою яких був вихід зі складу України Миколаївської області та південно-східного України і приєднання цих територій до складу Російської Федерації, а також підготовки та підшукування осіб, які б здійснили насильницьке захоплення адміністративної будівлі Миколаївської обласної державної адміністрації; ОСОБА_11 , який вказує, що ОСОБА_6 був учасником блокування 1КПП військової частини НОМЕР_4 01.03.2014; ОСОБА_12 , який вказує, що ОСОБА_6 був учасником блокування 1КПП військової частини НОМЕР_4 01.03.2014; протоколами оглядів: протоколом огляду ЖМД «SAMSUNG SP0842 N» 80 GB,на якому зафіксована інформація про факти блокування 02.03.2014 р. доріг біля Південнобузького мосту м. Миколаєва; протоколами про проведення негласних слідчих розшукових дій: протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 25.04.2014, яким встановлено факт вчинення ОСОБА_6 дій направлених на збір інформації про соціально політичні настрої населення м. Миколаєва та передачу вказаної інформації представникам держави агресора з метою висвітлення в засобах масової інформації країни держави агресора антиукраїнських настроїв серед населення м. Миколаєва; матеріалами кримінального провадження у сукупності.
З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, характеру вчинених кримінальних правопорушень, пов`язаних із участю в антиукраїнських мітингах на території м. Миколаєва, метою яких був вихід зі складу України Миколаївської області та південно-східного України і приєднання цих територій до складу Російської Федерації, а також підготовкою та підшукуванням осіб, які б здійснили насильницьке захоплення адміністративної будівлі Миколаївської обласної державної адміністрації; зважаючи на те, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, де фактично вже вживає заходів, направлених на ухилення від явки до слідчого, прокурора та суду, у зв`язку з чим оголошений у розшук; зважаючи на те, що останньому відомі свідки його протиправних дій та інші фігуранти злочинної діяльності, за такого слід погодитись із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність у якій підозрюється.
Таким чином запобігти вказаним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не вбачається за можливе.
Керуючись ст. 183, 196 КПК України, -

Щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Після затримання і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця кримінального провадження, розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1