Справа № 539/3746/25
Провадження № 1-кс/539/493/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року місто Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубнах Полтавської області клопотання слідчого Слідчого відділу Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Березняки Хорольського району Полтавської області, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не є інвалідом, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше судимого: 20 листопада 2024 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком 2 роки,

у кримінальному провадженні № 0000456, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 162, частиною четвертою статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Слідчого відділу Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із зазначеним клопотанням відносно підозрюваного ОСОБА_5 , враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених статтями 177, 178, пунктами 13 частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Клопотання мотивоване тим, що на початку лютого 2025 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи поряд із домогосподарством за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно, без дозволу власника ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла чи іншого володіння ОСОБА_6 , передбаченого статтею 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись фізично відкритим доступом, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та в подальшому проник до господарської споруди (сараю) за вказаною адресою, чим порушив право на недоторканість іншого володіння потерпілого ОСОБА_6 та вчинив незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Крім цього, на початку червня 2025 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи поряд із домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно, без дозволу власника ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла чи іншого володіння ОСОБА_7 , передбаченого статтею 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 через незачинену хвіртку, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та у подальшому, знявши навісний замок та відчинивши дверний гачок, якими було зачинено вхідні двері, проник до господарської споруди (сараю) за вказаною адресою, чим порушив право на недоторканість іншого володіння потерпілого ОСОБА_7 та вчинив незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 162 КК України, тобто у незаконному проникненні до іншого володіння особи.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема Указом від 15 квітня 2025 року № 235/2025 строком на 90 діб з 09 травня 2025 року.

Водночас ОСОБА_5 16 липня 2025 року, приблизно о 10.00 год, з метою викрадення чужого майна, прийшов до складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , користувачем якого є ОСОБА_8 . Переконавшись у відсутності власника та що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, діючи з прямим умислом, шляхом відкриття незачинених воріт, проник до складського приміщення, яким користується ОСОБА_8 , звідки, діючи повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрав брухт кольорових металів міді вагою 10 кг, вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 25 липня 2025 року, 3 400 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 разом із викраденим майном залишив складське приміщення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди у розмірі 3 400 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно, поєднаній з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

ОСОБА_5 17 липня 2025 року та 29 липня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 162, частиною четвертою статті 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- даними, встановленими із протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що за адресою: АДРЕСА_2 , він має дачний будинок, в який час від часу разом з дружиною приїздить відпочивати. На території домогосподарства у нього розміщене сарайне приміщення, в якому він зберігав дві пари опалювальних батарей по 10 секцій кожна; останній раз до вказаного дачного будинку він разом з дружиною їздили з 01 до 02 лютого 2025 року, щоб відпочити та оглянути територію, по приїзду виявили, що все знаходиться на своїх місцях; 03 липня 2025 року його дружина знову поїхала ввечері після праці на дачу та по приїзду виявила, що вказані батареї зникли, тобто хтось проник на територію дачного будинку без його згоди та дозволу, викрав належні йому батареї, просив встановити особу правопорушника та притягти її до відповідальності за проникнення на територію його домоволодіння, оскільки вважає, що ці дії є неправомірними та дозволу на вхід до його домогосподарства він не надавав; також доповнив, що до проникнення може бути причетний ОСОБА_5 , оскільки місцеві жителі неодноразово бачили його, коли він був на території його та сусідських домогосподарств без їх дозволу;

- даними, встановленими з протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що у лютому 2025 року до нього приїхали два невідомих йому чоловіка, один із яких повідомив, що продає дві секції батарей по 10 ребер, оглянувши їх, він погодився придбати та заплатив чоловікові 1 000 грн, після чого вони поїхали; чоловіка, який продавав батареї він бачив вперше, однак може його впізнати;

- даними, встановленими з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із ОСОБА_9 , який впізнав ОСОБА_5 , як чоловіка, який продав йому дві секції батарей;

- даними, встановленими з протоколу огляду місця події від 09 липня 2025 року, де за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено три відрізки липкої стрічки зі слідами папілярних узорів пальців рук;

- висновком експерта від 17 липня 2025 року № СЕ-19/117-25/15557-ТВ, на підставі якого встановлено, що виявлені в ході огляду місця події сліди папілярних узорів пальців рук, залишені ОСОБА_5 ;

- даними, встановленими із протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що 09 липня 2025 року близько 11.00 год, він їхав із заробітків до свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; зайшовши на подвір?я він побачив, що в одному із сараїв відчинені двері, хоча перед від?їздом він вказаний сарай закривав; підійшовши до сараю він виявив, що з нього зник прополювач, а також побачив, що навісний замок, який він навішував на двері сараю, лежить на землі; цього ж дня він викликав працівників поліції; 10 липня 2025 року близько 09.10 год до нього прийшов ОСОБА_5 та повідомив, що за час відсутності власника він зайшов до його домоволодіння через вхідну хвіртку, після чого, зайшовши на територію його подвір?я, підійшов до сараю, в якому знаходився прополювач, та смикнув за дверну ручку, проте сарай не відкрився, після чого ОСОБА_5 , зняв з дверей сараю навісний замок, який був не зачинений та, відчинивши дверний гачок, зайшов до сараю, де взяв прополювач для власного користування, який у подальшому повернув;

- даними, встановленими із протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив, що займається вантажними перевезеннями; у власності його дружини ОСОБА_10 перебувають два складських приміщення, в одному із яких зберігаються запчастини до автомобілів та інші побутові речі; у потерпілого був зварювальний апарат, яким він не користувався, тому вирішив зачистити кабелі та здати їх на брухт, у зв`язку із чим останній порубав їх на дроти по 40-50 см; 15 липня 2025 року ОСОБА_8 завершив зачистку дротів, тому залишив їх на складському приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_2 , та поїхав у відрядження на два дні; 18 липня 2025 року, коли потерпілий повернувся на склад, виявив відсутність зачищених дротів, виготовлених із міді; переглянувши відео із камери відеоспостереження, яка знаходиться на території складу, ОСОБА_8 побачив невідомого йому чоловіка, який проник на територію та здійснив викрадення вказаних дротів;

- даними, встановленими з протоколу перегляду відеозапису, наданого потерпілим ОСОБА_8 , на якому видно, як чоловік у кепці чорного кольору, футболці блакитного кольору та штанах темного кольору, проник до складського приміщення, звідки викрав брухт міді;

- даними, встановленими з протоколу огляду особистих речей ОСОБА_5 , який видав працівникам поліції кепку чорного кольору, футболку блакитного кольору та штани темного кольору;

- даними, встановленими з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що він приймає метолобрухт за адресою: АДРЕСА_3 ; 16 липня 2025 року приблизно об 11.00 год до нього прийшов невідомий чоловік у блакитній футболці, щоб здати мішок брухту міді; зваживши вказаний мішок, було встановлено його вагу 10 кг, за що ОСОБА_11 заплатив невідомому чоловіку 3 500 грн;

- даними встановленими із протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 , який впізнав особу під № 2, де зображений ОСОБА_5 , як такого, що 16 липня 2025 року здав мішок брухту міді вагою 10 кг за 3 500 грн;

- даними, встановленими із протоколу огляду брухту міді вагою 10 кг, яку видав ОСОБА_11 ;

- висновком експерта від 25 липня 2025 року № СЕ-19/117-25/16437-ТВ, на підставі якого встановлено ринкову вартість викраденого брухту кольорових металів міді вагою 10 кг станом на 16 липня 2025 року 3 400 грн;

- іншими доказами в їх сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, передбачений частиною четвертою статті 185 КК України, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також: запобігання його переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, визначених пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; установлено, що на даний час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинення тяжкого злочину, передбаченому частиною четвертою статті 185 КК України, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років позбавлення волі; крім цього установлено, у відповідності до вимоги про судимість ОСОБА_5 , будучи раніше судимою особою за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжке кримінальне правопорушення, що характеризує його як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень, що потребує встановлення контролю за його пересуванням; таким чином ОСОБА_5 , знаходячись на волі, без обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи в разі обрання йому більш м`якішого запобіжного заходу, через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк, зможе ухилитися від слідства та суду, змінити місце свого проживання і залишити не тільки місце свого проживання а й взагалі території Полтавської області, не повідомивши про це слідчого та прокурора, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення;

2) незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 переслідуючи мету уникнення від кримінальної відповідальності, як самостійно, так із залученням сторонніх осіб, зможе незаконно вплинути шляхом погроз або вмовлянь потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні, що призведе до зміни ними своїх показів або відмови від дачі показів, що в подальшому може поставити під сумнів обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні; беручи до уваги що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню лише розпочате, у зв`язку із чим на даний час триває збір доказів, у тому числі і встановлення свідків та очевидців даної події, які мають істотне значення для об`єктивного та повного проведення досудового розслідування, а таким чином, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 , без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, чи в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, матиме реальну можливість вплинути на покази цих свідків або взагалі призведе до відмови ними надати свідчення;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; до цього часу у кримінальному провадженні залишаються не проведені слідчі дії, участь у проведенні яких підозрюваного ОСОБА_5 є необхідною за для досягнення повноти, всебічності, об`єктивності та неупередженості досудового розслідування; без обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 через усвідомлення можливості позбавлення волі на строк до 8 років матиме можливість перешкоджати проведенню слідчих дій, що призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні та не можливості прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення; на даний час у кримінальному провадженні не встановлено будь-яких відомостей про наявність у підозрюваного ОСОБА_5 місця працевлаштування, джерело його прибутків є невідомим; ОСОБА_5 має непогашену судимість за вчинення аналогічного злочину, що свідчить про те, що останній не збирається зупиняти свою злочинну діяльність; ОСОБА_5 , перебуваючи на волі без обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з позбавленням волі, продовжить свою злочинну діяльність, вчиняючи інші умисні тяжкі злочини з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин:

- особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин та він може перешкоджати встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню, повному, всебічному розслідуванню шляхом незаконного впливу на свідків та потерпілих;

- особиста порука на адресу слідчого відділення та прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що крім всього іншого негативно характеризує його особистість;

- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_5 , рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, при зверненні слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу;

- домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаним ризикам.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного слідчий Слідчого відділу Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 просила застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині. Вказував на необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном до 15 вересня 2025 року, тобто в межах строку досудового розслідування. Допускав можливість внесення підозрюваним застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримала доводи прокурора, просила застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 15 вересня 2025 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 вказував, що дійсно вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, проте більше не буде вчиняти злочинів. Зазначив, що у нього є матір, яка є інвалідом та проживає у місті Києві, проте докази на підтвердження цих обставин відсутні. Звернув увагу, що проживає зі співмешканкою та має домашніх тварин. Просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Стверджував, що працює неофіційно та має середньомісячний дохід у розмірі близько 4-5 тис. грн.

Слідчий суддя заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відомості, які мають значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (частина друга статті 1 КПК України).

Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 3 частини другої статті 131 КПК України визначено, що заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи.

Відповідно до частини першої статті 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом частини другої статті 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини; 2) у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, до Вищого антикорупційного суду.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (частина третя статті 132 КПК України).

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (частина шоста статті 132 КПК України).

До клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання (частина сьома статті 132 КПК України).

Згідно з частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом IX-2 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий, прокурор обґрунтовують тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 162 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком, та частиною четвертою статті 185 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, відповідальність за який передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчинені діяння, може здійснити дії передбачені статтею 177 КПК України.

В ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 162 КК України та частиною четвертою статті 185 КК України, за обставин викладених у підозрі.

За вказаними фактами, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування, у ході якого 29 липня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 162 КК України та частиною четвертою статті 185 КК України, та подано до слідчого судді зазначене клопотання про застосування запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України, слідчий суддя враховує таке.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання про підозрюваного слідчий суддя враховує також характеризуючі матеріла щодо підозрюваного та інші обставини.

Слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин визначених статтями 132, 177, пунктами 13 статті 194 КПК України, дійшов наступних висновків.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують їх з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміновані йому правопорушення.

Також слідчий суддя сприймає як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків, передбачених статтею 177 КПК України у цьому провадженні.

Характер інкримінованого ОСОБА_5 злочину, пов`язаного з таємним викраденням чужого майна, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей останнього, що підтверджує високу ймовірність його свідомої позапроцесуальної поведінки.

Також вагомим є наведений стороною обвинувачення ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків.

Крім того, враховуючи початкову стадію кримінального провадження, не виключено, що підозрюваний може вчинити дії, спрямовані на знищення чи спотворення речей та документів, що мають значення для встановлення обставин вчинення інкримінованих правопорушень.

Також слідчий суддя не виключає, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний може продовжити злочинну діяльність або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий вказував, що підозрюваний раніше судимий, зокрема 20 листопада 2024 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за частиною четвертою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком 2 роки, у період іспитового строку вчинив нові кримінальні правопорушення.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши у сукупності всі обставини, у тому числі визначені пунктами 112 частини першої статті 178 КПК України, вважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків, репутація; майновий стан; а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, вказують на те, що обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, є дійсними, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства, свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а лише встановлює наскільки їх сукупність є достатньою вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

На початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ознак інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що такі дії цілком вірогідні з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Дані, визначені пунктами 13 частини третьої статті 132 КПК України, є дійсними, оскільки встановлено наявність передумов, регламентованих пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України.

Наведені слідчим та прокурором обставини в сукупності, особливо в умовах повномасштабної збройної агресії проти України, за наявності інших необхідних умов, може виправдовувати обмеження прав підозрюваного.

Доводи підозрюваного про його щире каяття та наявності матері, яка є інвалідом та проживає в іншому населеному пункті, в світлі наведених фактичних даних та характеристики кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені ризики до маловірогідності чи до їх виключення на цьому етапі досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані докази у порядку статті 94 КПК України, з огляду на встановленість факту наявності у провадженні обставин визначених пунктами 13 частини першої статті 194 КПК України, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 15 частини першої статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, визначеним частиною першою статті 177 КПК України, які слідчим суддею визнано доведеними.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги статті 183 КПК України та вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог статті 182 КПК України.

Проте, прокурором в судовому засіданні не доведено необхідність у визначенні підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн, є достатнім для запобігання ризикам, визначеним частиною першою статті 177 КПК України, які слідчий суддя визнав доведеними, та покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 129, 131, 132, 176178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Слідчого відділу Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із залі суду.

Строк тримання під вартою обчислювати з 30 липня 2025 року.

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується 15 вересня 2025 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесяти тисяч п`ятсот шістдесяти) гривень, яка може бути внесена як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, ЗКПО 26304855, р/р UA 0015950 В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу застава, № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім`я, по батькові платника застави, сума застави, дата внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити двомісячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити прокурору та підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Слідчий суддя ОСОБА_1