Справа № 570/3153/21
номер провадження 1-кп/570/27/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області кримінальне провадженні, внесене в ЄРДР за № 0000003 від 27.01.2021 р. стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродж. та реєстр. АДРЕСА_1 , прож. АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 240-1 Кримінального кодексу України (далі - КК),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення встановленого законом порядку формування і функціонування грошової системи держави, вступив у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в період часу до 27.01.2021 р. у злочинну змову із громадянином ОСОБА_7 , матеріали кримінального провадження щодо якого виділені ухвалою суду від 20.02.2023 р. в окреме провадження (т. 4 а.с. 229), яке ухвалою суду від 16.10.2023 р. у справі № 570/832/23 закрито на підставі п. 5 ч. 1, ч. 7 ст. 284 КПК України - https://reyestr.court.gov.ua/Review/114311466 (далі - особа ОСОБА_7 ), спрямовану на придбання з метою збуту та збут підробленої іноземної валюти в особливо великому розмірі.

Так, на виконання попередньої домовленості особа ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в період часу до 27.01.2021 р. придбали підроблену іноземну валюту країн Європейського Союзу, а саме не менше 200 банкнот номіналом 100 євро, з метою їх подальшого збуту, достовірно знаючи, що банкноти є підробленими і не містять очевидних невідповідностей грошовому знаку Європейського центрального банку.

У подальшому, з метою реалізації спільного злочинного плану, 29.01.2021 р. в період часу 14 год. 55 хв. до 15 год. 23 хв. поблизу готельно-ресторанного комплексу «Джерела», що знаходиться за адресою: Волинська область, с. Ромашківка, вул. Шевченка, 2, особа ОСОБА_7 та ОСОБА_6 збули підроблену (відповідно до висновків експерта № СЕ-18/118-21/1181-ДД від 11.02.2021 р., № СЕ-18/118-21/1180-ДД від 08.02.2021 р., № СЕ-18/118-21/1179-ДД від 11.02.2021 р., № СЕ-18/118-21/1178-ДД від 09.02.2021 р.) іноземну валюту у кількості 100 банкнот номіналом по 100 євро кожна за грошові кошти в сумі 150 тис. гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, на виконання попередньої домовленості, з метою реалізації спільного злочинного плану особа ОСОБА_7 та ОСОБА_6 09.02.2021 р. у період часу з 12 год. 50 хв. по 13 год. 08 хв. перебуваючи на АЗС «WOG», що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Біла Криниця (в напрямку м. Київ), незаконно збули підроблену (відповідно до висновків експерта № СЕ-18/118-21/1650-ДД від 03.03.2021 р., № СЕ-18/118-21/1651-ДД від 05.03.2021 р., № СЕ-18/118-21/1652-ДД від 03.03.2021 р., № СЕ-18/118-21/1654-ДД від 05.03.2021 р.) іноземну валюту у кількості 100 банкнот номіналом по 100 євро кожна за грошові кошти в сумі 150 тис. гривень.

Відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 29.01.2021 р. та 09.02.2021 р. грошові кошти в сумі 20 тис. євро відповідають еквіваленту 673 тис. 639 гривень, що становить особливо великий розмір.

Крім того, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними», у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але до 02.04.2021 р. придбав бурштин у сировині вагою 6656,22 грам (відповідно висновку експерта № СЕ-19-103-21/2733-ГМ від 26.05.2021 р.) без документів, що підтверджують законність його походження, який зберігав за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку 02.04.2021 р.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні зазначених злочинів не визнав та відмовився давати поснення згідно ст. 63 Конституції України. В подальшому повідомив, що він був присутній на місці події із ОСОБА_7 , який реалізовував іноземну валюту, яка в подальшому виявилася підробленою, а тому він частково визнає свою вину однак не в тому обсязі, яке визначене стороною обвинувачення. У своїх діях він щиро розкаюється. Про виявлений за місцем його проживання бурштин нічого пояснити не може оскільки він проживав в орендованій квартирі та не має до нього (бурштину) ніякого відношення. Просив суворо його не карати та не позбавляти волі. Усвідомив свої помилки та з часу вказаних подій він не вчинив жодного правопорушення. Має сім`ю, утримує дружину та двох малолітніх дітей. Також надає посильну допомогу на потреби ЗС України.

Судом повно та всебічно досліджено докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які були надані суду стороною обвинувачення та стороною захисту.

Із наданих прокурором письмових документів письмових доказів встановлено наступне.

Згідно витягу із ЄРДР (т. 1 а.с. 183) 27.01.2021 р. зареєстровано кримінальне провадження № 0000003 за ч. 3 ст. 193 КК про те, що громадянин ОСОБА_8 незаконно зберігає та збуває підроблені грошові кошти в особливо великому розмірі на території Рівненської області. Вказано орган досудового розслідування: слідчий відділ Управління СБ України в Рівненській області, та вказано відомості про слідчих, які здійснюють досудове розслідування.

У постанові про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 27.01.2021 р. вказано про здійснення розслідування СВ УСБУ в Рівненській області кримінального провадження № 0000003 від 27.01.2021 р. за ч. 3 ст. 199 КК тавизначеного у вказаному кримінальному провадженні групу прокурорів, які здійснюватимуть?нагляд за проведенням досудового розслідування у формі процесуального керівництва (т. 1 а.с. 191-192). Постановою від 27.01.2021 р. начальник СВ УСБ України Рівненській області доручив здійснення досудового розслідування групі слідчих та визначив старшого групи у кримінальному провадженні № 0000003 від 27.01.2021 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК (т. 1 а.с. 185-186).

Згідно витягу із ЄРДР 02.02.2021 р. зареєстровано кримінальне провадження № 0000004 за ч. 2 ст. 359 КК про те, що громадянин ОСОБА_9 та інші невстановлені особи використовують портативні спеціальні технічні засоби для отримання інформації, закамуфльовані під побутові предмети, при здійсненні операцій з продажу підроблених грошових коштів. Вказано орган досудового розслідування: слідчий відділ Управління СБ України в Рівненській області, та вказано відомості про слідчих, які здійснюють досудове розслідування (т. 1 а.с. 193).

Згідно постанови про доручення на здійснення досудового розслідування групі слідчих та визначення старшого групи від 02.02.2021 р. доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 02.02.2021 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 359 КК, групі слідчих (т. 1 а.с. 196-197).

Відповідно до постанови про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 02.02.2021 р. змінено кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000004 з ч. 3 ст. 359 КК на ч. 2 ст. 359 КК (т. 1 а.с. 198).

Згідно постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 03.02.2021 р. (т. 1 а.с. 200-201) та постанови про внесення змін до групи прокурорів у кримінальному провадженні від 24.03.2021 р. (т. 1 а.с. 202-203) визначено у кримінальному провадженні № 0000004 від 02.02.2021 р. групу прокурорів, які здійснюватимуть?нагляд за проведенням досудового розслідування у формі процесуального керівництва.

Відповідно до постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань та визначення підслідності від 03.02.2021 р. (т. 1 а.с. 187-189) матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000003 від 27.01.2021 р. за ч. 3 ст. 199 КК об`єднано із матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР № 0000004 від 02.02.2021 р. за ч. 2 ст. 359 КК.

Визначено підслідність в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000003 від 27.01.2021 р. зазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199 КК та ч. 2 ст. 359 КК за слідчими слідчого відділу Управління СБ України в Рівненській області.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 зверталася до суду із клопотаннями про недопустимість доказів у даному кримінальному провадженні (т. 1 а.с. 206-208, т. 1 а.с. 211-213) вказуючи, що відповідно до ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ст. 199, ст. 240-1 КК здійснюється слідчими органами Національної поліції, а не слідчими органів безпеки.

Вважає, що прокурор, визначивши у зазначеній постанові від 03.02.2021 р. підслідність об`єднаного кримінального провадження за слідчими органів безпеки, діяв поза межами своїх повноважень, оскільки не є суб`єктом прийняття такої постанови, та не дотримав вимог ч. 5 ст. 36 КПК.

Зазначено, що здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами необхідно визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та визнати отримані докази недопустимими на підставі п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК. При цьому захист покликається на висновки Верховного Суду у 2020 році (постанова ККС від 14.04.2020 у справі № 761/34909/17)

Разом з тим, суд звертає увагу на висновок Великої Палати Верховного Суду, яка при розгляді справи № 755/10947/17 зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати. Не можна застосовувати аналогічні висновки Верховного Суду України, викладені в його рішеннях, ухвалених за результатами розгляду інших судових справ, незалежно від того, чи перераховані у відповідній постанові Великої Палати всі рішення ВСУ, в яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата.

У такому контексті вбачається також необхідність врахування під час вирішення тотожних питань у кримінальних провадженях і застосування в судовій практиці останніх (пізніших за часом виснування) правових позицій ККС ВС.

Отож, у даному випадку звертається увага на те, що прокурор ОСОБА_10 був визначений старшим групи прокурорів в (обох) зазначених вище кримінальних провадженнях (т. 1 а.с. 191-192, 200-201). Згодом прокурор об`єднав обидва кримінальні провадження відповідно до вимог ст. 217 КПК. У разі об`єднання кримінальних проваджень за відсутності нової постанови про визначення групи прокурорів або слідчих, ті прокурори та слідчі, які були повноважними у межах окремих проваджень, вважаються такими, що й надалі мають повноваження у межах об`єднаного кримінального провадження (див. пост. ККС у справі № 206/4419/17 від 10.11.2022 р. - https://reyestr.court.gov.ua/Review/107719849).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 36 КПК прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування.

Оскільки досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359 КК, здійснюють слідчі органів безпеки відповідно до ч. 2 ст. 216 КПК, то у даному випадку прийняття прокурором постанови від 03.02.2021 р. відповідає зазначеним вимогам КПК та додаткового узгодження із вимогами ч. 5 ст. 36 КПК не потребувало.

Що стосується вказівки захисника на безпідставну кваліфікацію діяння за ч. 2 ст. 359 КК при внесенні відомостей в ЄРДР (т. 1 а.с. 193), та таку, що на його думку, зазначалася лише формально для штучного створення підстав для підслідності органам безпеки, а також з метою використання в подальшому як доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 199 КК, в т.ч. результатів НСРД, отриманих у ході розслідування кримінального правопорушення - вона не є прийнятною з огляду на наступне.

Під час вирішення питання про можливість використання як доказів, в т.ч. результатів НСРД у кримінальному провадженні про кримінальні правопорушення, які не є тяжкими чи особливо тяжкими, Верховний Суд орієнтує судову практику на таке: якщо на момент проведення НСРД існували достатні підстави для обґрунтованого припущення щодо вчинення особою діяння, яке кваліфікується відповідно до закону про кримінальну відповідальність як тяжкий або особливо тяжкий злочин, а в ході проведення подальшого досудового розслідування кваліфікацію було змінено на таку, що передбачає відповідальність за нетяжкий злочин або проступок, то фактичні дані, отримані в результаті проведення НСРД, можуть бути доказами в цьому кримінальному провадженні (постанова Верховного Суду від 16.02.2022 р. у справі № 758/5719/16-к (провадження № 51-5770км21).

Вказана правова позиція Верховного Суду надана у справі, де обставини не є повністю релевантними, однак є достатньою для загального розуміння питання та можливості звернення до такого висновку у даному випадку. Не спростовано того, що на час внесення відомостей до ЄРДР існували достатні підстави для обґрунтованого припущення щодо вчинення особою діяння, яке кваліфікується відповідно до ч. 2 ст. 359 КК. Та обставина, що під час досудового розслідування не підтвердилося наявності підстав для пред`явлення обвинувачення ОСОБА_6 чи іншим особам саме за ч. 2 ст. 359 КК, сама по собі (зазначена обставина) не вказує про невідповідність вимогам КПК усіх процесуальних дій проведених під час досудового розслідування та не зумовлює визнання усіх здобутих доказів неналежними та недопустими.

Процесуальні документи, які стали підставою для здійснення досудового розслідування уповноваженими особами, не є документами у розумінні ч. 2 ст. 99 КПК України, оскільки не містять зафіксованих та зібраних відповідними суб`єктами фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб або групи осіб.

Положеннями КПК, зокрема ч. 2 ст. 84, чітко врегульовано питання про те, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Джерела доказів та процесуальні документи, які стали підставою для їхнього збирання, необхідно розрізняти і в жодному випадку не ототожнювати. Судове рішення за наслідками розгляду пред`явленого обвинувачення приймається саме на основі доказів, а процесуальні документи, за якими слідчого, групу слідчих, прокурора чи групу прокурорів уповноважено на здійснення досудового розслідування є підставою для твердження про те, що саме ці особи вправі його проводити.

Також суд зазначає наступне із урахуванням висновків ККС ВС у справі № 303/1425/18, постанова від 15.10.2024 р. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/122333175).

Імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження, прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу, на участь у допиті свідків, права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла, на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів.

Суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Крім того, процедура отримання доказів у кримінальному провадженні, яка регламентована процесуальним законом, покликана забезпечити й достовірність відомостей, на основі яких приймається рішення у кримінальному провадженні.

При цьому порушення порядку проведення процесуальної дії потребують оцінки можливого впливу на достовірність одержаних відомостей. Тобто під час оцінки джерела доказів з точки зору його допустимості необхідно також переконатися, чи позначилися або могли позначитись процесуальні порушення, якщо вони були допущені, на достовірності та повноті відомостей, які містить дане джерело.

Розглядаючи кримінальне провадження, суд зобов`язаний врахувати допущені порушення закону, які мали місце під час збирання доказів, однак такі порушення не можуть бути безальтернативною підставою для того, щоб суд залишив такі докази без оцінки, відкинувши їх як недопустимі, не з`ясувавши питання про можливий вплив відповідних процесуальних порушень і на достовірність отриманих відомостей.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. За правилами ч. 1 ст. 214 КПК слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При цьому кримінальний процесуальний закон не передбачає обов`язкової вимоги щодо дотримання правил підслідності при внесенні відомостей до ЄРДР, а ст. 214 КПК не містить вказівки про можливість не вносити відомості, якщо кримінальне правопорушення не підслідне відповідному органу розслідування.

На початкових етапах досудового розслідування відомості про подію злочину є фрагментарними, та іноді унеможливлюють одразу встановити належний орган досудового розслідування з огляду на недостатність необхідних фактичних даних.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 218 КПК досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, як зазначено у ч. 2 ст. 218 КПК, якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Зазначена норма спрямована, насамперед, для уникнення ситуації, коли несвоєчасне проведення слідчим відповідних процесуальних дій може призводити до беззворотньої втрати важливих доказів, а відтак неможливості забезпечення виконання основних завдань кримінального провадження.

Разом з тим, ч. 2 ст. 218 КПК у редакції, яка діяла у період з 27.01.2021 р.(внесення відомостей до ЄРДР) по 03.02.2021 р. (визначення підслідності за УСБ), не містила посилання на час, у межах якого прокурор мав визначити підслідність за іншим органом досудового розслідування. Встановлення часового терміну, протягом якого прокурор повинен визначити підслідність, було закріплено лише на підставі Закону №1888-IX від 17.11.2021 р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо запровадження діяльності Бюро економічної безпеки України та пов`язаного з цим удосконалення роботи деяких державних правоохоронних органів», який набрав чинності 25.11.2021 р.

А тому вимоги кримінального процесуального закону на час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні не передбачали граничні строки виконання прокурором обов`язку визначення підслідності у випадку, коли досудове розслідування здійснюється органом, якому воно не підслідне.

Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 31.08.2022 р. у справі № 756/10060/17 (провадження 13-3 кс 22) вказує, що в основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини (абзац 6 розділу «мотиви щодо застосування норми права» постанови ВП ВС від 31.08.2022 року).

Частинами 2 та 3 ст. 87 КПК передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката (абзац 7 розділу «мотиви щодо застосування норми права» постанови ВП ВС від 31.08.2022 року).

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України) (абзац 8 розділу «мотиви щодо застосування норми права» постанови ВП ВС від 31 серпня 2022 року).

Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України (абзац 9 розділу «мотиви щодо застосування норми права» постанови ВП ВС від 31.08.2022 року).

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання (абзац 10 розділу «мотиви щодо застосування норми права» постанови ВП ВС від 31.08.2022 року).

Крім того, процедура отримання доказів у кримінальному провадженні, яка регламентована процесуальним законом, покликана забезпечити й достовірність відомостей, на основі яких приймається рішення у кримінальному провадженні.

При цьому порушення порядку проведення процесуальної дії потребують оцінки можливого впливу на достовірність одержаних відомостей. Тобто під час оцінки джерела доказів з точки зору його допустимості необхідно також переконатися, чи позначилися або могли позначитись процесуальні порушення, якщо вони були допущені, на достовірності та повноті відомостей, які містить дане джерело.

Розглядаючи кримінальне провадження, суд зобов`язаний врахувати допущені порушення закону, які мали місце під час збирання доказів, однак такі порушення не можуть бути безальтернативною підставою для того, щоб суд залишив такі докази без оцінки, відкинувши їх як недопустимі, не з`ясувавши питання про можливий вплив відповідних процесуальних порушень і на достовірність отриманих відомостей.

У даному випадку стороною захисту не здійснено належного аналізу та не обґрунтовано того, яким чином порушення правил підслідності, які мали місце на їх (захисників) думку, потягло за собою неспростовні сумніви у достовірності отриманих даних у результаті проведення досудового розслідування слідчим управлінням УСБ України в Рівненській області, та не зазначено яким чином у цьому випадку вищенаведене вплинуло на якість зібраних доказів, враховуючи, що для всіх без виключення органів досудового розслідування передбачено однакові правила збирання доказів поза залежністю від їх спеціалізації. Зміст та обсяг прав сторони захисту не змінюється в залежності від того, який орган проводить досудове розслідування. Той факт, що, з огляду на принцип спеціалізації, розслідування певних видів кримінальних правопорушень віднесено до компетенції якогось конкретного слідчого органу, не означає, що для такого органу існують особливі правила збирання доказів або що лише цей орган може забезпечити дотримання прав і свобод людини у відповідному кримінальному провадженні. На усі без виключення слідчі органи покладено однакові обов`язки із дотримання вимог Конституції та законів України при здійсненні своєї діяльності. Таким чином доводи сторони захисту не можуть однозначно вказувати на те, що докази у кримінальному провадженні є недопустимими. Тому зазначені доводи захисту суд вважає помилковими, оскільки сторона захисту неправильно трактує значення законодавчих норм, що регулюють питання повноважень прокурора та щодо визнання доказів недопустимими.

Із письмових доказів наданих прокурором встановлено наступне.

Епізод 1 (від 29.01.2021 року).

Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (далі - НСРД) аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_7 № 24/132 від 16.02.2021 р. (т. 5 а.с. 14-17) зафіксовано, що близько 13 год. 28.01.2021 р. відбулась телефонна розмова між «Покупцем №1» та ОСОБА_7 , в ході якої «Покупець №1» повідомив, що готовий взяти «десятку» в п`ятницю та запитав, чи можна розрахуватися гривнями по курсу, на що ОСОБА_7 погодився та згадував в розмові, що ввечері має приїхати Вітя. Також обговорювали необхідність подальшого узгодження місця для проведення розрахунків з метою убезпечення від викриття та конспірації їх дій, а також щодо можливих процентних уступлень у разі продовження їх "співпраці" . У даному випадку розпізнання такого змісту розмови вказаних осіб не потребує спеціальних знань та компетенції суду є достатньо для цього.

Відповідно до розсекречених постанов прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 28.01.2021 р. № 28-158т (т. 2 а.с. 89-93) та № 28-166т (т. 2 а.с. 234-235) прийнято рішення про проведення вказаної НСРД у формі оперативної закупки підробленої іноземної валюти - банкнот "євро" у громадянина ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (відповідно). Провести вказану дію із використанням заздалегідь ідентифікованого засобу - грошових коштів національної валюти України зі спеціального фонду УСБ України в кількості, яка буде встановлена ОСОБА_7 , ОСОБА_6 як плата за підроблені банкноти "євро". Спеціальні імітаційні засоби не використовувати. Розпочати НСРД 28.01.2021 р. та визначити тривалість до 04.02.2021 р. включно. Проведення такої НСРД доручено уповноваженому підрозділу УСБ в Рівненській області (т. 2 а.с. 89-93, т. 2 а.с. 240).

Доводи захисників у поданих клопотаннях (т. 2 а.с. 236-237, т. 2 а.с. 241-242) суд вважає необґрунтованими із урахуванням вищенаведеного щодо інших клопотань захисника а також зазначивши наступне.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 36 КПК передбачено повноваження прокурора доручати проведення слідчих (розшукових) дій та НСРД оперативним підрозділам. Згідно зі ст. 41 КПК оперативні підрозділи здійснюють слідчі (розшукові) дії та НСРД в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, дізнавача, прокурора. Положеннями ч. 6 ст. 246 КПК унормовано, що проводити НСРД має право слідчий, який здійснює досудове розслідування кримінального правопорушення, або за його дорученням - уповноважені оперативні підрозділи. За рішенням слідчого чи прокурора до проведення НСРД можуть залучатися також інші особи. Відповідно до пунктів 1.7.1, 1.7.2 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 16 листопада 2012 р. № 114/1042/516/1199/936/1687/5, уповноважений оперативний підрозділ - оперативний підрозділ, який входить до складу державного органу, визначеного у ст. 246 КПК, залучений за рішенням керівництва органу до здійснення або участі у проведенні НСРД; уповноважена особа - співробітник (працівник) уповноваженого оперативного підрозділу, залучений за рішенням керівника до проведення або участі у проведенні НСРД, інші особи, залучені за рішенням слідчого, прокурора, оперативного підрозділу. За пунктами 4.1, 4.5 цієї Інструкції протокол про хід і результати проведеної НСРД (або її етапів) складається слідчим, якщо вона проводиться за його безпосередньою участю, в інших випадках - уповноваженим працівником оперативного підрозділу, і повинен відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження. Конкретний виконавець щодо складання протоколу про проведення НСРД визначається керівником уповноваженого оперативного підрозділу, який проводив такі дії на підставі доручення слідчого, прокурора. Згідно з п. 3.12 вказаної вище Інструкції контроль за дотриманням строків і повноти виконання доручення слідчого, прокурора здійснюється начальником уповноваженого оперативного підрозділу. Після виконання доручення оперативний співробітник (працівник) складає рапорт із зазначенням результатів виконаного доручення, залучених при цьому сил і засобів, а також їх результатів. Начальник уповноваженого оперативного підрозділу приймає рішення шляхом накладення резолюції на рапорті стосовно можливості направлення протоколу та додатків до нього прокурору чи вжиття заходів до належного виконання доручення. Таким чином, проведення НСРД у кримінальному провадженні належить до повноважень оперативних підрозділів, які за дорученням відповідного суб`єкта (слідчого чи прокурора) забезпечують їх проведення. При цьому під час виконання доручень слідчого, дізнавача, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого. З викладених вище обставин установлено, що НСРД щодо обвинуваченого проводилися відповідно до вимог КПК на підставі доручень прокурора начальнику Рівненського РВ УСБУ в Рівненській області. При цьому зазначається, що аналіз наведених вище норм у сукупності з матеріалами цього кримінального провадження дає підстави для висновку, що слідчий, прокурор, доручаючи оперативному підрозділу відповідно до ст. 36 КПК проведення НСРД, не зобов`язаний в обов`язковому порядку визначати конкретного працівника оперативного підрозділу, а тому доводи сторони захисту про протилежне є необґрунтованими (див. також. https://reyestr.court.gov.ua/Review/115061801 - п. 27 пост. ККС ВС від 16.11.2023 р. у справі № 629/4665/15-к).

Згідно розсекреченого протоколів огляду майна, цінностей, грошових коштів, які будуть використанні під час проведення оперативної закупки від 29.01.2021 р. (т. 3 а.с. 18-127, 162-165) було оглянуто грошові кошти, які використовувались при проведенні оперативної закупки підробленої іноземної валюти банкнот «євро» у ОСОБА_6 .

В ході огляду встановлено, що під час оперативної закупки будуть використані грошові кошти спеціального фонду УСБУ в Рівненській області в сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, а саме:

291 (двісті дев`яносто одна) купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень із серійними номерами: АВ 0957846, БА 0547976, АД 6143430, БГ7400985, ХЄ 8160175, ХЄ 8441338, ХЗ 9061928, ХЄ 3123597, ЦА 1139376, ХЄ 4689912, ЦА 6406106, ВД 6735391, БГ 6215013, ВЄ 5175940, БВ 2752610, АБ 4185023, ХЖ 7641114, АЗ 0022686, ХА 3857523, ЦБ 6334925, ЛВ 5191121, АД 1751603, АИ 2127687, ВД 6735225, АД 7669974, ЦБ 4559671, БГ 3884711, ХЖ 0049525, ХЕ 8319042, АЖ 8242635, ГН 1136592, СД 4159018, УГ 0541161, УЗ 0830771, ЛБ 9112266, 33 0137641, ГН 0052982, СБ 2064461, ФД 8813259, ФД 8104890, 33 0187255, ГК 1900541, БН 1099713, УЗ 4731773, ЛБ 2378515, УЗ 3562068, ЛЗ 6076355, ФЗ 0739513, ВЖ 0123875, УГ 6523996, ХИ 0685293, БА 7615760, АГ 1534353, БГ 447215, ЦА 3221530, ЗБ 3971031, ЛД 8194426, УД 1478598, BE 2075008, СЖ 4539992, АД 6120231, ХИ 6606036, A3 7643646, АГ 8459177, ХЗ 2119270, ББ 8680057, ЦА 7011223, ХВ 5847264, ББ 0866837, АА 9483190, ЗД 4040350, ЛИ 2339477, МБ 7365352, СГ 9612317, ВД 2571135, А 38361929, АЖ 8971912, ББ 6644075, БА 8568138, БГ 7967603, ЗГ 3364520, СД 4637314, 33 6713695, БР 6416872, ВЖ 6047810, АА 4088827, ЗГ 0492893, СЖ 6553121, ВГ 5261473, ВГ 4554244, БГ 8159532, MA 5852923, БР 3760122, ФГ 7682727, ВД 6111086, УД 1570800, СЗ 9255062, ЗФ 2465667, ФГ 4243586, УЗ 9165591, ЛА 9884421, АА 7517612, ЗИ 1549543, ВЖ 0146900, УД 5523655, BE 8215940, ЗЖ 3252189, УД 2551107, УИ 4754968, ЛЗ 7386814, УИ 8806829, BE 6483081, УЗ 8621620, ВЗ 1702711, 33 7068478, СЗ 2636623, ВБ 2155911, ЛЗ 8657431, ФГ 4092384, ЛИ 6958474, ВД 2028227, УЗ 2067919, СЗ 0021789, ВБ 7298716, MA 8895333, ЛД 3884540, ВГ 5611668, BE 6895557, ВД 1017803, ЛА 8474727, УЗ 2247905, ЗД 3565172, ВА 2861173, ГТ 0835944, УБ 6697218, УЗ 2213418, УЗ 9074928, ФД 6730681, ЛЗ 6741475, СБ 6119963, УЖ 5133953, СЖ 4904216, ФБ 0796696, ФЖ 3524319, ЛИ 5871551, ЗИ 5620540, ВФ 1234297, БР 0700543, ЗБ 7756236, ЗГ 6431239, ЗД 0011673, ВГ 6110599, ЗЖ 3685301, СД 2379279, ЗД 7424686, УГ 9816915, ВГ 5942551, ЛБ 9068075, ВА 0053457, ГН 0208966, BE 3050080, СБ 8101385, ЛИ 7463008, БТ 4104239, ФЗ 1595721, СЖ 2731424, ЗИ 4933923, ВЗ 9494758, ФЖ 7976553, ВИ 4202877, ЦБ 9566679, ЦА 4530866, АС 5899876, ББ 3470791, ХЄ 7671246, АБ 5982951, ВД 9366147, ХВ 7309276, АД 6417541, ЦБ 3061267, АБ 2003607, ХЗ 5401332, ХЗ 1417837, АГ 7271895, БВ 2280451, AB 1005616, АД 5964593, ХЄ 0527424, A3 4802056, A3 0097247, АД 0938705, БВ 4337885, ХЖ 8682127, AB 8037960, АИ 5646609, АС 9257903, ХБ 8077449, ВД2661334, ХВ 7425321, BE 8802294, АА 8746551, ХЖ 0401645, АИ 9075309, ВЗ1447939, BE 3987267, БВ 2740354, ВЗ 1635592, ВД 7300496, ЛГ 3081776, ХИ 7671705, ХВ 7761500, СЖ 5732560, СГ 8875414, ХИ 4506732, СЗ 2131649, СГ 7415175, ХГ 9287572, АД 5973163, УД 3389321, СЗ 0024453, ВГ 5669503, ХЖ 9891713, ЛГ 3179312, ХБ 4296091, АЖ 0754841, ХЕ 4175764, УЗ 4259931, УГ 4959663, ЗЗ 8833666, ВГ 6974873, BE 3970425, ЦА 5362002, СБ 1092949, ВД 8264884, ВЗ 8285382, БН 4497174, ЛЗ 8163248, MB 5999868, ЛБ 4634092, ВВ 0464276, БТ 0777421, ВЗ 9368601, MB 4048715, УИ 5463869, ВИ 7489935, ВБ 6194435, СЖ 3792416, ЗЗ 2233819, BE 8973561, ЛД 8097431, ФД 8963559, ЛБ 8642554, ЛИ 1911238, АД 5356909, ФБ 0552544, ХВ 2806702, ГК 3694091, ЗБ 6543598, ЛД 6394604, ФГ 0433084, АЖ 0822371, ВЗ 3807492, СИ 5453554, СГ 8019112, ЛЗ 5661066, ФЗ 6789733, A3 7371031, ХВ 7452014, УД 7427979, ВА 9410245, ХА 0118183, ЦБ 3217475, ЛА 9676915, MB 9449047, ВИ 9035198, ВИ 9035197, ВИ 9035195, ВИ 0603416, ВИ 9779006, ВИ 9035194, ВИ 9035192, ВИ 9035193, ВИ 9035189, ББ 4715660, ВИ 9035191, ВИ 9035196, ВИ 5893446, БА 6854069, АС 2285868, ХЖ 7426566, АГ 9195295,

22 (двадцять дві) купюри номіналом 200 (двісті) гривень із серійними номерами: УЛ 4308006, ПВ 5989642, ПГ 3856101, КН 3632811, ЄЯ 6715016, УЄ 6994725, УЖ 5187355, СЗ 7355617, ХВ 3735797, ХА 8493550, СВ 8940339, КЙ 2812843, ХВ 7742121, ХА 5696867, УР 2376208, СВ 8515226, КЙ 8444332, СГ 1042919, ПЕ 9031290, ТЗ 4728893, УМ 9694799, ЦА 6491343,

1 (одна) купюра номіналом 100 (сто) гривень із серійним номером УР 6984450.

Після огляду грошових коштів, виділених для проведення негласної слідчої (розшукової) дії, були виготовлені їх фотокопії сторона з серією та номером на 106 (сто шести) аркушах паперу формату А-4, що завірено підписами учасників огляду на фотокопіях та додається до даного протоколу.

Згідно розсекреченого протоколів огляду "Покупця № 1", який здійснює оперативну закупку та вручення грошових коштів від 29.01.2021 р. (т. 3 а.с. 128-130, 166-168) було оглянуто «Покупця №1», який буде здійснювати оперативну закупку підробленої іноземної валюти - банкнот «євро» у ОСОБА_6 .

Згідно попередніх домовленостей проведення оперативної закупки заплановано на 29.01.2021 р. на кордоні Рівненської та Волинської областей у попередньо обумовленому місці близько 15:00 год.

Перед початком проведення оперативної закупки «Покупця №1» було оглянуто та перераховано всі речі та предмети наявні у нього, а саме: «Покупець №1» одягнений в чорні черевики, спортивний костюм чорного кольору, балонову куртку чорного кольору, а також мав при собі чорну барсетку, чорний мобільний телефон, iqos та пачку heets.

Для проведення закупки «Покупцеві № 1» відповідно до протоколу №24/75т від 29.01.2021 р. видані грошові кошти в сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, а саме зазначені вище 291 купюра номіналом 500 гривень, 22 купюри номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень. Серії та номерами вказаних купюр співпадають із такими ж, що вказані у (попередніх) протоколах огляду майна, цінностей, грошових коштів, які будуть використанні під час проведення оперативної закупки від 29.01.2021 р.

Вказані грошові кошти поміщенні до поліетиленового пакету чорного кольору, та в подальшому покладені до чорної барсетки, та які в подальшому передаватимуться продавцю - ОСОБА_6 та/або ОСОБА_7 в обмін на підроблену іноземну валюту - банкноти «євро». При цьому, даний етап оперативної закупки проводитиметься без затримання фігуранта. Інших сторонніх речей та предметів у покупця не виявлено.

Згідно розсекречених протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролі за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 30.01.2021 р. (т. 3 а.с. 15-17, 159-161) 29.01.2021 р. близько 14 год. «Покупець №1» прибув на заздалегідь обумовлене місце поблизу готельно-ресторанного комплексу «Джерела», що знаходиться за адресою: с. Ромашківка, Волинської області, вул. Шевченка, буд. 2.

О 14 год 55 хв 29.01.2021 р. до готельно-ресторанного комплексу «Джерела», за вказаною адресою на автомобілі Opel Meriva, р.н. НОМЕР_1 прибули ОСОБА_6 та С.

О 14 год 57 хв ОСОБА_6 разом з «Покупцем №1» прослідували до автомобіля останнього Mitsubishi Pagero, в якому відбулась розмова стосовно наявності у «Покупця №1» грошових коштів для купівлі підробленої іноземної валюти євро, а також стосовно ціни збуту вказаної підробленої валюти.

О 15 год 03 хв ОСОБА_6 та «Покупець №1» вийшли з автомобіля, до розмови приєднався

ОСОБА_11 15 год 10 хв під`їхав позашляховик сірого кольору, з якого через праве пасажирське вікно ОСОБА_7 передали поліетиленовий пакет, який він поклав до внутрішньої кишені куртки, після чого позашляховик поїхав, а ОСОБА_7 попрямував до «Покупця №1».

ОСОБА_12 та «Покупець №1» сіли в автомобіль «Mitsubishi Pagero», С. з внутрішньої кишені куртки дістав прозорий поліетиленовий пакет, в якому були підроблені грошові кошти - купюри євро, які передав «Покупцю №1». Перерахували їх - 100 купюр номіналом 100 євро, всього на 10 000 євро, після чого «Покупець №1» з барсетки дістав чорний поліетиленовий пакет, в якому знаходилось 150 000 грн, які передав ОСОБА_13 перерахував зазначені кошти та помістив їх в чорний поліетиленовий пакет.

О 15 год 23 хв ОСОБА_7 та «Покупець №1» вийшли з автомобіля, та спільно з ОСОБА_6 обговорили подальшу співпрацю щодо майбутньої закупівлі підробленої іноземної валюти - євро та доларів США.

О 15 год 27 хв завершили розмову та роз`їхалися.

Із протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 30.01.2021 року (т. 3 а.с. 199-205, 206-213) з додатком, відповідно до якого близько 14 год 55 хв 29.01.2021 до готельно-ресторанного комплексу «Джерела», за адресою: Волинська область, с. Ромашківка, вул. Шевченка, 2 на автомобілі Opel Meriva, р.н. НОМЕР_1 прибули ОСОБА_6 та С.

ОСОБА_6 вийшов з автомобіля та з «Покупцем №1» прослідував до автомобіля останнього - Mitsubishi Pagero, в який сіли. Приблизно через 5 хв вони вийшли з автомобіля та продовжили розмову на вулиці, до них приєднався ОСОБА_7 , чекали приїзду особи, яка передасть підроблену іноземну валюту.

Близько 15 год 10 хв під`їхав позашляховик сірого кольору, з якого через праве пасажирське вікно ОСОБА_7 передали поліетиленовий пакет, який він поклав до внутрішньої кишені куртки, після чого позашляховик поїхав, а ОСОБА_7 попрямував до «Покупця №1».

ОСОБА_7 та «Покупець №1» сіли в автомобіль Mitsubishi Pagero, ОСОБА_7 з внутрішньої кишені куртки дістав прозорий поліетиленовий пакет, в якому були підроблені грошові кошти Євро, які передав «Покупцю №1». Перерахували їх - 100 купюр номіналом 100 євро, всього на 10 000 євро. ОСОБА_7 повідомив, що до «валютника» підходив з цими купюрами, останній сказав, що їх якість дуже висока, водяні знаки один до одного.

«Покупець №1» з барсетки дістав чорний поліетиленовий пакет, в якому знаходилось 150 000 грн, які передав ОСОБА_14 перерахував зазначені кошти, після чого помістив їх в чорний поліетиленовий пакет. При цьому повідомив, що скоро у них будуть підроблені долари нового зразка дуже гарної якості, голограми всі одна до однієї.

О 15 год. 23 хв. ОСОБА_7 та «Покупець №1» вийшли з автомобіля, та спільно з ОСОБА_6 обговорювали подальшу співпрацю щодо майбутньої закупівлі підробленої іноземної валюти.

Завершивши розмову, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 на своєму автомобілі поїхали в сторону м. Рівне.

Відповідно до протоколу вилучення та огляду товару, придбаного в результаті проведення оперативної закупки від 29.01.2021 р. (т. 3 а.с. 169-170) в період з 17 год 00 хв по 17 год 40 хв 29.01.2021 р. «Покупець №1» видав прозорий поліетиленовий пакет, в якому знаходилося грошові купюри, схожі на євро, а саме 100 купюр номіналом 100 євро (всього на 10 000 євро). «Покупець №1» пояснив, що вказані грошові кошти йому 29.01.2021 р. збув ОСОБА_7 за грошові кошти у сумі 150 000 грн.

Вказані 100 банкнот номіналом 100 євро із серійними номерами: В 0, Е 2, Е 0, L 6, Р 2, Р 1, U 4, U 0, L 8, N 3, N 0, N 5, N 3, N 6, N 5, Z 0, Z 2, Z 2, Q 8, А 2, М 2, М 9, W 5, М 2, В 5, W 5, X 2, R 2, N 3, N 3, X 0, X 0, X 5, X 2, S 6, S 0, C 2, J 3, M 2, M 9, U 2, U 4, 0, Z 2, D 0, D 9, D 2, D 5, U 2, U 8, Y 4, В 5, F 6, F 7, F 9, F 0, F 1, M 2, D 5, Q 8, T 5, T 5, T 0, C 2, C 1, U 4, U 0, U 0, S 5, W 9, S 2, S 60, S 0, S 2, S 5, Q 8, N 5, N 5, U 8, J 3, J 5, H 7, R 0, R 5, R 2, R 2, A 3, A 4, H 2, H 3, H 2, H 7, H 8,: J 3, J 5, J 5, J 5, A 7, Z 7, В 5.

В подальшому вказані речі зовні схожі на банкноти євро в сумі 10 000 євро, які знаходились в прозорому поліетиленовому пакеті, з застібкою типу «zip-lock» з фіолетовою смужкою були поміщені в паперовий конверт коричневого кольору на якому здійснено напис «Пакет №1» та опечатаний печаткою «Для довідок №1 УСБУ в Рівненській області», способом, який виключає несанкціонований доступ до його вмісту, що засвідчений підписами учасників і «Покупця № 1».

Згідно протоколу огляду від 04.02.2021 р. (т. 3 а.с. 215-224) оглянуто пакет з полімерного матеріалу, у якому 100 банкнот (грошових купюр) номіналом 100 євро, які перетягнуті жовтою стрічкою. Візуально дані грошові кошти схожі на іноземну валюту євро. Так з однієї сторони кожної банкноти міститься позначення її номіналу, а саме 100 євро, а з іншої - позначення номіналу 100 євро та серія (у вигляді літери латинського алфавіту) і цифри. Так у ході огляду встановлено банкноти із серійними номерами, повністю співпадають із такими ж, що вказані у (попередньому) протоколі вилучення та огляду товару, придбаного в результаті проведення оперативної закупки від 29.01.2021 р.

При цьому встановлено, що в окремих банкнотах повторюються серії та номери кілька разів: М 2, U 2, J 3, U 0; U 8; J 5, S 5; N 3; М 2; N 5, X 2; М 9, N 3, R 2, Z 2, М 2, N 5, S 0, В 5 - повторюються двічі, а банкноти з серіями та номерами J 3; U 4; Q 8 - повторюються тричі.

У подальшому, усі перелічені вище банкноти у кількості 100 штук номіналом по 100 євро кожна були розподілені по 25 штук та поміщені у паперові конверти білого кольору, завантажувальні отвори яких заклеєно та опечатано печаткою «Для довідок №1 Служба безпеки України Управління в Рівненській області слідчий відділ» та засвідчено підписом слідчого. Пакетам надано відповідні порядкові номери від 1 до 4, та здійснено пояснювальний напис щодо їх вмісту.

Відповідно до висновків експерта № СЕ-18/118-21/1181-ДД від 11.02.2021 р. (т. 5 а.с. 198-203), № СЕ-19/118-21/1180-ДД від 08.02.2021 р. (т. 5 а.с. 209-214), № СЕ-19/118-21/1179-ДД від 11.02.2021 р. (т. 5 а.с. 220-225), № СЕ-19/118-21/1178-ДД від 09.02.2021 р. (т. 5 а.с. 231-236) надані на дослідження 100 банкнот номіналом по 100 євро країн Європейського Союзу, вилучені 29.01.2021 р., не відповідають аналогічним банкнотам, що знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника, по способу друку та елементах захисту. Виготовлені вони за допомогою друкуючого пристрою з струменевим способом нанесення зображень.

Епізод 2 (від 09.02.2021 року).

Відповідно до розсекречених постанов прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 08.02.2021 р. № 28-257т та № 28-257т (т. 4 а.с. 1-3, 4-6) прийнято рішення про проведення вказаної НСРД у формі оперативної закупки підробленої іноземної валюти - банкнот "євро" у ОСОБА_6 . Провести вказану дію із використанням заздалегідь ідентифікованого засобу - грошових коштів національної валюти України зі спеціального фонду УСБ України в кількості, яка буде встановлена ОСОБА_6 , як плата за підроблені банкноти "євро". Спеціальні імітаційні засоби не використовувати. Розпочати НСРД 28.01.2021 р. та визначити тривалість до 04.02.2021 р. включно. Проведення такої НСРД доручено уповноваженому підрозділу УСБ України в Рівненській області (т. 4 а.с. 7-8, 9).

Щодо таких повноважень прокурора див. вище та https://reyestr.court.gov.ua/Review/115061801 - п. 27 пост. ККС ВС від 16 листопада 2023 р. у справі № 629/4665/15-к.

Згідно протоколу огляду майна, цінностей, грошових коштів, які будуть використанні під час проведення оперативної закупки від 09.02.2021 р. (т. 4 а.с. 12-117, 124-127) було оглянуто грошові кошти, які використовувались при проведенні оперативної закупки підробленої іноземної валюти - банкнот «євро» у ОСОБА_6 .

В ході огляду встановлено, що під час оперативної закупки будуть використані грошові кошти спеціального фонду УСБУ в Рівненській області в сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, а саме 300 (триста) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень із серійними номерами: ХГ 5771507, ХГ 7031402, ХА 0418005, АЗ 4114295, ХВ 2919821, БГ3610481, АБ 1275292, АЖ 0935985, ХИ 6501752, ВЗ 1138048, ВД 3430634, АВ 0112721, АЖ 2547402, ВИ 3414432, ХВ 2182107, АЗ 3207461, АЗ 8399204, ГВ 0920869, БВ 7905729, ВЗ 0892274, В37717648, БГ 8924629, ХД 2691183,ХБ 6255414, ВИ 6129823, БА 2347364, ВЗ 1793480, ВИ 6327444, ББ 0850195, ХЕ 4159417, ХЕ 1977352, БА 7466994, ББ3641842, ББ5703602, ВИ 7049352, ЦБ 8694353, ВИ 180356, АЄ 5722017, ВЗ 3529866, ВЗ 2882470, ГН 3161649, ФГ 5304881, BE 6756498, ВД 8959839, ЛИ 5559051, СЗ 4072844, БР 2425350, СЖ 7426761, ВЗ 8001093, ЗИ 9706193, 33 9908187, ЛИ 7467785, УЗ 8138802, СЗ 2486670, УГ 4247123, ФЖ 8650149, СЗ 4908273, ВЖ 9228733, ЛВ 7599361, BE 5174566, ЛА 5568426, ЗИ 6367910, ВВ 8678536, ФЗ 4614222, МГ 9720424, УИ 9728494, ФБ 8890337, СБ 4893062, ЛВ 3191626, СГ 1991446, СГ 6320186, ФЖ 7827894, УД 8747709, УИ 6560004, ВХ8417637, ВД 8853618, ВБ 1570038, МБ 0101892, БР 5026256, УИ 6621005, ЗГ 5706798, MB 8970795, УГ 4610440, ФЗ 7507165, ЗБ 4106133, МБ 5131238, ФЖ 9406144, ЛА 9984083, ЛИ 9974778, ЛА 2118734, МБ 6729829, ГТ 0768012, ЗИ7176056, УД 6953220, СБ3243751, ФГ 0550321, ФГ 4435384, БА 9365379, ВИ 9529353, АГ 5611260, ЛБ 7983300, ВЗ 2378945, УД 2320038, СГ 1987986, ЗГ 3120234, ФЖ 2377502, АБ 0479929, A3 6288471, ХБ9953053, ЦБ 0464815, ХГ 1412633, АЕ 9315625, БВ 8241720, БГ 4198440, BE 9168523, БГ 7452185, ХВ 6127742, ХИ 0921314, АЄ 0009630, БВ 3562119, ХЕ2829615, АЖ 7363961ХЕ 4376454, BE 2640877, ХА 1498164, АД 9221705, ВИ 3402796, ВД 9884008, БВ 9059700, БВ 8947529, ВЗ 8473305, АИ 1559759, AB 2461987, УГ 6643771, УГ 8928699, ФГ 5245682, МБ 9300140, СЖ 0079243, ФГ 9787739, ЗИ 6938545, СД9515265, ЛД 1638092, ЛД 1517334, ВЖ 2007 895, ГТ 0773331, ВД 7844592, MB ' 5154804, УЖ 47747728, СГ 6567811, ЗИ 6468522, МБ 1905284, 33 1868579, ВБ 798364, ЛВ 3316174, АА 542 1308, ГН 3695603, ФЖ 9210857, ЗБ 2941111, ФБ 9049855, ЛБ 8507894, УГ 6526566, СЖ 8779708, ГТ 3105021, ФГ 4861468, ВЗ 4788393, ЛВ 3473872, ЛБ 5464090, УЖ5401419, СД 5454483, УГ 3184287, СЖ 0449208, ЗГ 9029675, 33 0560295, ЛИ 2309982, MA 1215471, ЛД 7499059, ФД 2744562, ВД 4308765, ЗИ 2453178, БН 0000228, ЗД 2936297, ЛИ 9142578, СД 1318497, MB 7051402, MB 4999723, УЖ 6669685, ЛГ 4454312, ФБ 6743545, ЛД 0992161, УЗ 5803293, МГ 9497553, ГТ 0578472, MB 7089285, УГ 5038214, ЛД 4019336, БТ 7181300, УГ 3557665, СБ 6441559, ЛА 0490174, ЛА 8121507, ГВ 9623343, ВЄ4745111, АА 42421375, АИ 0277853, ХЄ 3411162, AB 6212444, АБ 5537058, АИ 5396954, ББ 4636349, ББ 9175621, АЄ 2772299, АБ 1325236, ХГ 8278788, BE 5059843, ХЕ 1898919, ЦБ 5839167, ХВ 3801904, АА 0674589, БВ 3692955, АБ 8467334, АЕ 4588047, БВ 4529701, БВ 3468732, ХА 3394188, ХВ 1338915, ХЖ 0678152, АГ 8516227, ВЖ 1672054, БА 6843571, ВА 0088675, МГ 4476722, СГ 1225450, СГ 9841604, СБ 4501904, АГ 2047329, ХГ 9321604, ХИ 1404722, ХЕ 8673444, УЗ 7519634, ХЕ 6134508, БГ 8592474, ЛД 5875528, ВИ 5061372, БН 3468280, ФЖ 6474872, УЖ 9271276, ФЖ 9768554, СЖ 3556248, УД 9897145, ВД 4908129, ХБ4761281, ХЄ 9663220, ХВ 5132310, БА 5851828, ВД 3660253, A3 6135748, ХЗ 3377270, БА 9087890, АА3428104, ХИ 9321789, ВЖ 8879011, АИ 6432988, BE 5353382, AB 0938151, ВС 6986692, АИ 1955087, АЕ 3350585, ХЗ 0472610, СГ 9203860, СБ 1242332, ВЄ 0676096, БН 5593440, ВА 5764443, УИ 5197873, ЛИ 1321847, СГ 5610808, ФЗ 6501400, УЗ 5130167, ВЖ 6750680, ЛВ 5806944, ФБ 9695334, ФЗ 1849964, ЛГ 0888562, ЛВ 0114549, СБ 8775736, СД 2410552, ФГ 8235932, СЗ 0526084, ФБ 7109470, УИ 9394745, ВД 2071062, БТ 3063238, СЖ 1119682, ЗБ 9500186, ФБ 3632016, ВА 3524625, МВ 8569836, 337567360, ФЗ 2035941, ХЖ 3957110.

Після огляду грошових коштів, виділених для проведення негласної слідчої (розшукової) дії, відповідно до протоколу огляду майна, цінностей, грошових коштів, які будуть використані під час проведення оперативної закупки, були виготовлені фотокопії на 102 аркушах паперу формату А-4, що завірено підписами учасників огляду на фотокопіях.

Згідно протоколів огляду "Покупця №1", який здійснює оперативну закупку та вручення грошових коштів від 09.02.2021 р. (т. 4 а.с. 118-120, 128-130) було оглянуто «Покупця №1», який буде здійснювати оперативну закупку підробленої іноземної валюти - банкнот «євро» у ОСОБА_6 .

Згідно попередніх домовленостей проведення оперативної закупки заплановано на 09.02.2021 р. близько 12:00 в м. Рівне.

Перед початком проведення оперативної закупки «Покупця №1» було оглянуто та перераховано всі речі та предмети наявні у нього, а саме: «Покупець №1» одягнений в чорні черевики, спортивний костюм чорного кольору, балонову куртку чорного кольору, а також мав при собі чорну барсетку, чорний мобільний телефон, iqos та пачку heets.

Для проведення закупки «Покупцеві № 1» відповідно до протоколу №24/114т від 08.02.2021 р., видані грошові кошти в сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, а саме 300 купюр номіналом 500 гривень із серійними номерами, які повністю співпадають із такими ж, що вказані у (попередніх) протоколах огляду майна, цінностей, грошових коштів, які будуть використанні під час проведення оперативної закупки від 09.02.2021 р.

Вказані грошові кошти, які перетягнуті резинкою, поміщенні до чорної барсетки «Покупця №1», та які в подальшому передаватимуться продавцю - ОСОБА_6 та/або С. в обмін на підроблену іноземну валюту - банкноти «євро». При цьому, даний етап оперативної закупки проводитиметься без затримання фігуранта. Інших сторонніх речей та предметів у покупця не виявлено.

Згідно протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролі за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 09.02.2021 р. (т. 4 а.с. 10-11, 121-123) 09.02.2021 «Покупець № 1» на автомобілі Mitsubishi Pajero прибув на заздалегідь обумовлене місце на АЗС «Socar» (в напрямку м. Київ), розташовану в с. Біла Криниця, Рівненського району, Рівненської області.

Автомобіль Opel Meriva, р.н. НОМЕР_1 вже перебував в зазначеному місці, за кермом знаходився С., о 12 год 50 хв з вказаного автомобіля вийшов ОСОБА_6 та підійшов до автомобіля «Покупця №1».

О 12 год 52 хв «Покупець №1» та ОСОБА_6 сіли в автомобіль Mitsubishi Pajero, де ОСОБА_6 дістав із правої кишені штанів конверт, в якому знаходилось підроблені грошові кошти - 100 банкнот номіналом 100 євро, всього на 10 000 євро, та запропонував від`їхати, під час руху помістив конверт з підробленими коштами на поличку в районі важіля коробки передач.

О 13 год 00 хв автомобіль Mitsubishi Pajero заїхав на АЗС «WOG» (в напрямку м. Київ), розташовану в с. Біла Криниця, Рівненського району, Рівненської області. «Покупець №1» перерахував підроблені грошові кошти, отримані від ОСОБА_6 , які помістив до бардачка автомобіля Mitsubishi Pajero. В подальшому «Покупець №1» дістав з чорної барсетки грошові кошти в сумі 150 000 грн. та передав ОСОБА_6 , які останній перерахував та помістив до лівої внутрішньої кишені куртки. Після цього, ОСОБА_6 та «Покупець №1» обговорили подальшу співпрацю щодо майбутньої закупівлі підробленої іноземної валюти.

За вказаним автомобілем на АЗС «WOG» приїхав автомобіль Opel Meriva, р.н. НОМЕР_1 .

О 13 год 08 хв ОСОБА_6 вийшов з автомобіля Mitsubishi Pajero та пересів в автомобіль Opel Meriva, р.н. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_7 , після чого розпочали рух в сторону м. Київ.

Із протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 09.02.2021 р. (т. 5 а.с. 1-5) з додатком, згідно якого 09.02.2021 «Покупець «№1» на автомобілі Mitsubishi Pajero прибув на АЗС «Socar» (в напрямку м. Київ), розташовану в с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області.

З автомобіля Opel Meriva, р.н. НОМЕР_1 , який вже перебував в зазначеному місці, вийшов ОСОБА_6 та підійшов до автомобіля Mitsubishi Pajero, після чого разом з «Покупцем №1» сів в зазначений автомобіль. «Покупець №1» запитав куди їхати, ОСОБА_6 відповів, що в сторону Києва та запропонував зупинитись на АЗС «WOG».

ОСОБА_6 дістав із правої кишені штанів конверт, який поклав в районі важіля коробки передач. «Покупець №1» перерахував підроблені грошові кошти, отримані від ОСОБА_6 , які помістив до бардачка автомобіля.

Після цього «Покупець №1» дістав з барсетки грошові кошти в сумі 150 000 грн., які передав ОСОБА_6 , які останній перерахував та помістив до лівої внутрішньої кишені куртки.

В подальшому, ОСОБА_6 та «Покупець №1» обговорили подальшу співпрацю щодо майбутньої закупівлі підробленої іноземної валюти - доларів США. ОСОБА_6 пообіцяв через тиждень привезти, щоб «Покупець №1» оцінив якість.

Відповідно до протоколу вилучення та огляду товару, придбаного в результаті проведення оперативної закупки від 09.02.2021 р. (т. 4 а.с. 131-132) «Покупець №1» добровільно видав 1 (один) білий паперовий конверт, після відкриття якого встановлено, що у ньому знаходяться речі, зовні схожі на грошові кошти іноземної валюти «євро» в сумі 10 000 (десять тисяч) «євро», які перетягнуті резинкою зеленого кольору, а саме 100 банкнот номіналом 100 «євро» з із серійними номерами: Т 2, Т 1, X 5, X 0, X 9, М 9, М 2, Т 0, Р 1, D 5, D 0, D 9, Р 1, В 5, N 5, U 8, G 7, G 4, N 5, N 5, Q 8, Q 5, К 5, К1, G 5, G 8, X 7, X 9, X 8, X 5, X 2, W9 W5 F 9, F 6, B 5, X 8, U8, T 5, Т 0, Т 5, D9, Q 8, Q 8, Q 5, Y 2, L 6, L 6, Q 1, К 5, К 1, X 7, X 9, Z 0, К 2, К 4, V 2, V 2, М 8, М 2, L6, V 2, U 0, U 2, С 1, С 6, С 2, С 2, V 2, V 2, А 2, N 0, N 4, А 8, А 3, А 2, D 5, D 0, D 5, D 0, D2, R 2, R 5, R 0, S 4, S 6, S 8, S 2, S 2, S 5, М 9, X 2, Т 0, Р 1, S 4, S 0, L 8, Н 8, Н 7, S 6.

Після чого «Покупець №1 » пояснив, що вказані грошові кошти, 09.02.2021 р. ОСОБА_6 спільно з іншими особами збув «Покупцю №1» за грошові кошти у сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.

В подальшому вказані речі зовні схожі на банкноти «євро» в сумі 10 000 (десять тисяч) «євро», які знаходились в білому паперовому конверті, були поміщені в паперовий конверт коричневого кольору на якому здійснено напис «Пакет №2» та опечатаний печаткою «Для довідок №1 УСБУ в Рівненській області», способом, який виключає несанкціонований доступ до його вмісту, що засвідчений підписами учасників і «Покупця №1».

Згідно протоколу огляду від 16.02.2021 р. (т.4 а.с. 133-135) оглянуто загорнуті в аркуш паперу білого кольору та перетягнуті гумкою зеленого кольору 100 банкнот (грошових купюр) номіналом 100 євро.?

Візуально дані грошові кошти схожі на іноземну валюту євро. Так з однієї сторони кожної банкноти міститься позначення її номіналу, а саме 100 євро, а з іншої - позначення номіналу 100 євро та серія (у вигляді літери латинського алфавіту) і цифри. Так, у ході огляду встановлено наступні банкноти з такими ж серіями та номерами, що і на вказаних (вище) купюрах, зазначені у (попередньому) протоколі вилучення та огляду товару, придбаного в результаті проведення оперативної закупки від 09.02.2021 р.

При цьому встановлено, що в окремих банкнотах повторюються серії та номери кілька разів: М 9, В 5, N 5, U 8, Q8, Q 5, К 5, К 1, X 7, X 9, X 8, X 2, L6, V 2, А 2, S 4, S 6 - повторюються двічі, а банкноти з серіями та номерами Т 0, Р 1 - повторюються тричі. Також серії та номери на окремих банкнотах, що вилучені 09.02.2021 р., співпадають із серіями та номерами банкнот, вилученими 29.01.2021 р. в ході проведеної негласної слідчої (розшукової) дії у цьому ж кримінальному провадженні - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

У подальшому, усі перелічені вище банкноти у кількості 100 штук номіналом по 100 євро кожна були розподілені по 25 штук та поміщені у паперові конверти білого кольору.

У клопотаннях захисників (т. 4 а.с. 150-152, 153-155) зазначено про недопустимість як доказів протоколів НСРД з підстав невідповідності ст.ст. 103-104 КПК, у зв`язку із відсутностю у ньому підписів учасників, незазначення про таких осіб усіх відомостей, розбіжності у датах та номерах провадження, суми коштів (1 500 000 грн. замість правильного 150 000 грн.), ін. т.п. Суд не погоджується із такими доводами. Допитаний в судовому засіданні свідок свідок ОСОБА_15 (старший оперуповноважений Рівненського РВ УСБУ в Рівненській області) повідомив, що він здійснював процесуальні дії НРСД в даному кримінальному провадженні на виконання постанов та доручень керівника ОСОБА_16 . Пояснив, що помилки, які містять процесуальні документи є описками та допущені через неуважність. Фактично усі процесуальні дії проведено у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 . Вказані захисниками відомості про неточності у вказаних протоколах не спростовують дійсності обставин події, встановлених при проведенні НСРД та не вказують на те, що такий доказ отримано незаконним шляхом. Виявлені недоліки процесуальних документів є суто формальними, та не впливають на їх правомірність (див. пост. Верховного Суду від 18.01.2023 р. у справі № 826/10888/18).

Відповідно до висновків експерта № СЕ-19/118-21/1650-ДД від 03.03.2021 р. (т. 6 а.с. 17-22), № СЕ-19/118-21/1651-ДД від 04.03.2021 р. (т. 6 а.с. 6-11), № СЕ-19/118-21/1652-ДД від 03.03.2021 р. (т. 5 а.с. 253-258), № СЕ-19/118-21/1654-ДД від 05.03.2021 р. (т. 5 а.с. 242-247), надані на дослідження 100 банкнот номіналом по 100 євро країн Європейського Союзу, вилучені 09.02.2021 р., не відповідають аналогічним банкнотам, що знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника, по способу друку та елементах захисту. Виготовлені вони за допомогою друкуючого пристрою з струменевим способом нанесення зображень.

Допитані в судовому засіданні 22.01.2025 р. та 29.01.2025 р. експерти ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які проводили вищезазначені судові технічні експертизи документів, пояснили, які інформаційні джерела використовували та які методики застосовувалися при проведенні експертиз. Також, експерти підтвердили висновки проведених ними експертиз. У наданих на дослідження купюрах виявлено струменевий замість поліграфічного спосіб друку, тиснення замість рельєфного друку, інфрачервоне свічення відсутнє, водяні знаки імітовані, ін. Зазначили, що усі вказані купюри були підроблені.

Відповідно до протоколів за результатами проведення НСРД - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж - абонентського номеру, яким користувався ОСОБА_7 № 24/209 від 28.03.2021 р (т. 5. а.с. 82-92) та абонентського номеру, яким користувався ОСОБА_6 № 24/210 від 28.03.2021 р. (т. 5 а.с. 99-107) зафіксовано, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 практично щодня спілкувались по телефону, 08.02.2021 р. та 09.02.2021 р. домовлялись про місце та час для зустрічі з «Покупцем № 1». Щодо проведення таких НСРД надано відповідні ухвали (т. 5 а.с. 114-133).

Із висновку експерта № СЕ-19/118-21/3807-ВЗ від 25.06.2021 р. (т. 5 а.с. 150-167), відповідно до якого, в наданих на дослідження фонограмах, зміст яких відображено в протоколах за результатами проведення НСРД стосовно ОСОБА_7 , ймовірно, міститься мовлення та голос С. Із висновків судової експертизи відео-, звукозапису № СЕ-19/118-21/3449-ВЗ від 30.06.2021 р. (т. 5 а.с. 137-145) та № СЕ-19/118-21/4166-ВЗ від 02.07.2021 р. (т. 5 а.с. 185-192) встановлено, що в наданих на дослідження фонограмах, зміст яких відображено в протоколах за результатами проведення НСРД стосовно ОСОБА_6 , ймовірно, міститься мовлення та голос ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні 22.03.2024 р. експерт ОСОБА_19 , який проводив вищезазначені фоноскопічні експертизи, повідомив, що при проведенні досліджень ним використовувалася програма, яка працювала за наступним принципом: якщо отриманий результат від 55% до 84%, то висновок вважається ймовірним, якщо від 85 % - то категоричним. Враховуючи наявну на час проведення експертиз програму, це об`єктивні висновки. Ймовірні висновки тому, що зразок і досліджувані записи були записані на різні пристрої, наявне мовлення українською і російською мовами, наявні сторонні шуми.

З показань експерта слідує, що якщо б на момент проведення експертиз використовувалася більш сучасна програма, висновки були б в категоричній формі. Так, по одній із фонограм із мовленням ОСОБА_6 , при проведенні дослідження програма видала результат у 84%, що рахується ймовірним висновком, а результат у 85% - це вже категоричний висновок, тобто при використанні більш технічно досконалої програми висновок про належність голосу ОСОБА_6 був би в категоричній формі.

А враховуючи, що при проведенні фоноскопічних експертиз досліджувалися аудіофайли, отримані за результатами проведення нсрд стосовно ОСОБА_6 , в тому числі, аудіо-, відеоконтроль ОСОБА_6 та зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж - абонентського номеру, яким користувався ОСОБА_6 , а також беручи до уваги покази експерта, не має жодних сумнівів, що досліджені під час проведення експертиз фонограми містять мовлення саме ОСОБА_6 .

Згідно із протоколом тимчасового доступу до речей та документів (інформації) ПрАТ «Київстар» від 24.05.2021 р. з додатками (т. 6 а.с. 174-176), вилучено інформацію про з`єднання та місцезнаходження абонентського номеру НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 . Відповідно до отриманої інформації, мобільний телефон ОСОБА_6 29.01.2021 р. та 09.02.2021 р., в період вчинення злочинів, фіксувався в зоні покриття базових станцій, які охоплюють місця вчинення злочинів, а саме 29.01.2021 р. в районі с. Ромашківка Волинської області, а 09.02.2021 в районі с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області.

Відповідно до наданої довідки № 17/273 від 20.07.2023 р. (т. 6 а.с. 179-180) грошові кошти в сумі 300 тис. гривень, які були використані з метою здійснення оперативних закупок у кримінальному провадженні № 0000003 від 27.01.2021 р. залучені за рахунок бюджетних призначень СБУ загального фонду державного бюджету за КПКВК 65212000 КЕКВ2730.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 18.03.2021 р. (т. 6 а.с. 98, 95-97) надано дозвіл на проведення обшуку житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 , яким фактично користувався ОСОБА_6 , з метою вішукання та вилучення речей та документів (відповідний перелік вказано) в порядку ст. 234 КПК України. Заперечення проти ухвали слідчого судді від 18.03.2021 р. під час підготовчого судового засідання та надалі в суді не вказувались та не подавались.

Із протоколу обшуку від 02.04.2021 р. із додатками (т. 6 а.с. 99-103) вбачається, що вказана слідча дія проведена у квартирі АДРЕСА_3 . Вході обшуку в шафі в коридорі в середині рюкзака вилучено поліетиленовий пакет із бурштином у сировині без документів, що підтверджують законність його походження.

Крім того, в спальні, в жіночій сумці, що знаходилась в тумбочці біля ліжка, яка належала дружині ОСОБА_6 - ОСОБА_20 виявлено та вилучено грошові кошти, в тому числі, 1 купюру номіналом 500 грн, з серією та номером ЗГ 9029675 (що збігається із такою купюрою, що використана в НСРД). Під час обшуку ОСОБА_20 заявила, що це її власні кошти, а ОСОБА_6 повідомив, що бурштин належить йому.

Згідно протоколів огляду від 02.04.2021 р. з фототаблицею (т. 6 а.с. 104-118, 121-122) було проведено огляд речей, які були вилучені під час проведення зазначеного обшуку 02.04.2021 р. за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, купюра номіналом 500 гривень має серію та номер ЗГ 9029675, що відповідає серії та номеру однієї з купюр, які відповідно до протоколу за результатами проведення НСРД - контроль за вчиненням злочину від 29.01.2021 р. були використані в ході проведення оперативної закупівлі. Інші купюри національної валюти не мають збігів з серіями та номерами купюр національної валюти, використаних в ході проведення оперативних закупівель 29.01.2021 р. та 09.02.2021 р. (відповідно до протоколів НСРД).

Відповідно до висновку судової гемологічної експертизи №СЕ-19/103-21/2733-ГМ від 26.05.2021 р. (т. 6 а.с. 132-137) надані на дослідження об`єкти є бурштином у сировині. Маса досліджуваного бурштину станом на момент проведення дослідження становить 6656,22 г (6 кілограмів 656, 22 грамів). Наданий на дослідження бурштин належить, згідно класифікації (дорогоцінне, дорогоцінне органогенного утворення, напівдорогоцінне, декоративне каміння), до дорогоцінного каміння органогенного утворення. Ринкова вартість наданого на дослідження бурштину станом на 02.04.2021 р. могла становити 89 тис. 177 грн. 42 коп.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 (дружина обвинуваченого ОСОБА_6 ) пояснила, що на час події проживала спільно з ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 . Повідомила, що вони мали спільний бюджет, тобто гроші (купюри) в неї могли бути і ОСОБА_6 , також мала і свої доходи. Каміння бурштину знаходилось за їх місцем проживання близько року і її чоловік знав про це. Кому належать 500 грн., які були використані в ході проведення оперативної закупки не знає. Про купівлю-продаж підробленої валюти та бурштину їй не відомо.

Також в судовому засіданні оглянуто речові докази, а саме: 200 підроблених купюр номіналом 100 євро (вилучені за результатами проведення НСРД), в ході огляду яких перевірено візуальні та тактильні ознаки підроблення, також співпадіння серій і номерів деяких купюр. Також, було оглянуто каміння бурштину в сировині масою 6656,22 грами (вилучене за місцем проживання ОСОБА_6 ).

Щодо інших клопотань захисників (т. 7 а.с. 44-58) про визнання недопустимими доказами обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000003, витяги з ЄРДР № 0000003 від 27.01.2021 та № 0000004 від 02.02.2021, постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування та визначення підслідності від 03.02.2021, постанову про проведення НСДР - контроль за вчиненням злочину від 28.01.2021 та постанову про призначення судової технічної експертизи від 17.02.2021 (в клопотанні п.п.1,16,17,18,19 та 22) - суд погоджується із доводами прокурора (т. 7 а.с. 63-68), та крім зазначених вище обґрунтувань щодо аналогічних доводів захисту, зазначає наступне.

Процесуальні рішення та дії, вчинені в ході досудового розслідування не є доказами у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ст. 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Процесуальні документи, які стали підставою для початку досудового розслідування, чи прийняті в ході слідства процесуальні рішення не є документами у розумінні ч. 2 ст. 99 КПК, так як не містять зафіксованих та зібраних відповідними суб`єктами фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб або групи осіб, а оскільки зазначені захисником документи не є доказами, відповідно вони не можуть бути визнані недопустимими.

Крім того, питання щодо невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, згідно положень ст. 314 КПК, підлягає дослідженню лише під час підготовчого судового засідання.

Згідно ст. 214 КПК при внесенні відомостей до ЄРДР зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До ЄРДР вносяться відомості, відомі на момент реєстрації, обов`язкової вимоги вказувати конкретну особу (чи осіб), що вчиняють кримінальне правопорушення немає. В подальшому, по мірі встановлення додаткових відомостей про вчинений злочин, до ЄРДР можуть вноситись доповнення.

У витягу з ЄРДР за № 0000003 містяться всі необхідні відомості про зареєстровані кримінальні правопорушення, зокрема, відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 199 КК внесені до ЄРДР 27.01.2021 р., відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 359 КК внесені до ЄРДР 02.02.2021 р. (вказаний епізод закритий 29.06.2021 р.), відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 240-1 КК внесені до ЄРДР 28.05.2021 р.

Стосовно постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування та визначення підслідності від 03.02.2021 р. У випадках, передбачених КПК, прокурор у провадженні має право визначати підслідність. Так, відповідно до ч. 10 ст. 216 КПК якщо під час досудового розслідування буде встановлено інші кримінальні правопорушення, вчинені особою, щодо якої ведеться досудове розслідування, або іншою особою, якщо вони пов`язані із кримінальними правопорушеннями, вчиненими особою, щодо якої ведеться досудове розслідування, і які не підслідні тому органу, який здійснює у кримінальному провадженні досудове розслідування, прокурор, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням, у разі неможливості виділення цих матеріалів в окреме провадження своєю постановою визначає підслідність всіх цих кримінальних правопорушень.

Керуючись положеннями зазначеної статті, прокурор у провадженні 03.02.2021 р. виніс постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування та визначення підслідності.

Щодо того, що в постанові про проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину від 28.01.2021 р. в резулятивній частині зазначено провести вказану НСРД лише стосовно ОСОБА_7 та не зазначено про проведення НСРД щодо ОСОБА_6 , - в матеріалах провадження міститься окрема постанова від 28.01.2021 р. про проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину стосовно ОСОБА_7 , і окрема аналогічна постанова від 28.01.2021 р. стосовно ОСОБА_6 . Обидві постанови, як і протоколи про проведення НСРД, складені на виконання вказаних постанов, розсекречено та досліджено в судовому засіданні.

Щодо недоведення до відома сторони захисту постанови про призначення експертизи від 17.02.2021 р, - на момент винесення постанови ОСОБА_6 не перебував у статусі підозрюваного. Крім того, сторона захисту на стадії досудового розслідування та на стадії судового розгляду не була позбавлена можливості самостійно залучати експерта чи ініціювати питання про проведення додаткової чи повторної експертизи.

Також, захисник просить визнати недопустимими доказами висновки експертиз №№ СЕ-19/118-21/1178-ДД від 09.02.2021, СЕ-19/118-21/1179-ДД від 11.02.2021, СЕ-19/118-21/1180-ДД від 08.02.2021, СЕ-19/118-21/1181-ДД від 11.02.2021, СЕ-19/118-21/1650-ДД від 03.03.2021, СЕ-19/118-21/1651-ДД від 04.03.2021 та СЕ-19/118-21/1652-ДД від 03.03.2021 (в клопотанні п.п. 4-7,9-11) з тих підстав, що експертом у висновку не зазначено країни емітента банкнот евро, не встановлено та не зазначено способів емісії грошових купюр, не ідентифіковано способів захисту грошових купюр та не зазначено методики проведення експертизи, що суперечить п.1.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

З вказаного приводу - експертизи призначено та проведено в порядку, встановленому КПК. В висновках перелічених експертиз зазначено використані методики. Оскільки експертом встановлено, що надані на дослідження грошові купюри не відповідають аналогічним банкнотам, що знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника, по способу друку та елементах захисту, виготовлені вони за допомогою друкуючого пристрою з струменевим способом нанесення зображень, тобто є підробленими, подальше дослідження і встановлення країни емітента банкнот евро, способів емісії грошових купюр, ідентифікації способів захисту грошових купюр не має сенсу.

Крім того, слід зазначити, що експерти НДЕКЦ МВС України в своїй діяльності керуються не Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України за № 53/5 від 08.01.1998 р., а Інструкцію з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України від 17.07.2017 р. за № 591.

Також, захисник просить визнати недопустимим доказом протокол за результатами проведення НСРД- контроль за вчиненням злочину від 09.02.2021 р. (в клопотанні п.п. 2 та 8), оскільки його зміст не відповідає відеозапису, переглянутому в судовому засіданні, зокрема, на відеозаписі не видно, що « ОСОБА_21 дістав з правої кишені конверт з грошовими коштами в сумі 10 000 евро (100 купюр по 100 евро), які під час руху помістив на поличку в районі ричага коробки передач», крім того протокол не підписано ОСОБА_16 .

Зазначу, що протокол за результатами проведення НСРД- контролю за вчиненням злочину не складається на підставі відеозаписів, оскільки під час вказаної негласної слідчої дії відеозапис не здійснюється. Контроль складається на підставі фактичних обставин, здобутих в ході проведення зазначеної НСРД, в той же час, відеозапис використовується за результатами проведення іншої НСРД - відеоконтроль особи.

Відеозаписи об`єктивно підтверджують обставини, встановлені за результатами проведення контролю за вчиненням злочину, адже в основному (в тому числі, в нашому випадку) вказані НСРД застосовуються і проводяться одночасно, але отримана інформація не обов`язково має бути ідентичною, адже в протоколі контролю за вчиненням злочину можуть бути описані встановлені фактичні обставини, які з тих чи інших причин (наприклад, відеозапис застосовувався не весь час, або ракурс камери не всі події охоплював) не потрапили на відеозапис.

Тому немає жодних порушень та невідповідностей вимогам КПК України, суперечностей іншим доказам в тому, що відомості зазначені в протоколі за результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 09.02.2021 р. не повністю співпадають з переглянутими відеозаписами, отриманими за результатами іншої НСРД- відеоконтролю особи.

Стосовно того, що зазначений та інші протоколи за результатами проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину (в клопотанні п.п. 2, 3, 8, 14, 15, 20, 21) не підписані одним з оперативних співробітників, який приймав участь у їх складанні. Відсутність лише підпису однієї з осіб не може ставити під сумнів законність проведених негласних слідчих дій, беручи до уваги, що було здійснено допит іншого оперативного співробітника, який проводив НСРД, який підтвердив факт їх проведення та отримані результати.

Враховуючи, що факт проведення зазначених НСРД та законність підстав для їх проведення ніким не ставилися під сумнів, не допущено істотного порушення КПК, яке могло б вплинути на законність судових рішень.

Така позиція виходить з усталеної практики Верховного Суду, яка узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних в результаті проведення певних слідчих дій не в будь- якому разі, а лише у випадку, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Зокрема, такі положення викладені в постанові Верховного Суду від 26.07.2022 (справа № 727/7987/20) та від 17.07.2024 (справа №753/13833/20).

Крім того, захисник просить визнати недопустимим доказом протокол за результатами проведення НСРД- контролю за вчиненням злочину від

09.02.2021 р. (в клопотанні п.п. 3 та 15), оскільки він не містить даних про спілкування між «Покупцем» та ОСОБА_6 , тобто не містить відомостей про обставини, які інкримінуються ОСОБА_6 .

З вказаним твердженням захисника не можна погодитись, адже вказану НСРД проведено в порядку, встановленому КПК. Також, вказаний протокол є належним доказом, адже протокол містить відомості про те, що ОСОБА_6 приїхав на місце вчинення злочину разом із ОСОБА_7 , що має значення, оскільки ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. З ст. 199 КК за попередньою змовою із С.

Також, захисник просить визнати недопустимим доказом протокол за результатами проведення НСРД- контролю за вчиненням злочину від

30.01.2021 р. (в клопотанні п. 20), оскільки він не містить відомостей про збут підробленої валюти ОСОБА_6 .

З вказаним твердженням адвоката не можна погодитись, оскільки вказану НСРД проведено в порядку, встановленому КПК. Також, вказаний протокол є належним доказом, адже він містить відомості про те, що ОСОБА_6 приїхав на місце вчинення злочину разом із ОСОБА_7 , після збуту «Покупцю» ОСОБА_7 підробленої валюти, останній з отриманими за збут коштами сів в автомобіль до ОСОБА_6 , що має доказове значення, оскільки ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. З ст. 199 КК за попередньою змовою із С.

Крім того, захисник просить визнати недопустимим доказом протокол від 29.01.2021 р. огляду майна, цінностей, грошових коштів, які будуть використані під час проведення оперативної закупки підробленої іноземної валюти у ОСОБА_6 (в клопотанні п. 21). Оскільки вказаний протокол як доказ не буде використовуватися, сторона обвинувачення не бачить необхідності обґрунтовувати допустимість і належність вказаного протоколу.

Також, захисник просить визнати недопустимим доказом протокол обшуку від 02.04.2021 р. за місцем проживання ОСОБА_6 та додаток до нього - опис речей і документів, які були вилучені (в клопотанні п.п. 12 та 13). Зокрема, захисник зазначає, що ухвала про проведення обшуку не була вручена ОСОБА_6 та що протокол не підписало два оперативних співробітника, що брали у ньому участь ОСОБА_22 та ОСОБА_16 . Також, зазначає, що ОСОБА_6 невідомо походження бурштину, вилученого в ході обшуку.

Вказані твердження захисника необґрунтовані, адже вказану слідчу дію проведено в порядку, встановленому КПК. В протоколі обшуку зазначено, що ухвала про проведення обшуку від 18.03.2021 р. пред`явлена та вручена ОСОБА_6 , що також підтверджується відеозаписом, який є додатком до протоколу обшуку. Під кожною сторінкою протоколу містяться підписи ОСОБА_22 та ОСОБА_16 . Також, згідно відеозапису, після виявлення в ході обшуку каміння бурштину, ОСОБА_6 підтвердив, що він належить йому.

Крім того, захисник просить визнати недопустимим доказом висновки експерта № СЕ-19/118-21/3449-ВЗ від 30.06.2021 р. (в клопотанні п. 23) з тих підстав, що у висновку зазначено, що в наданих на дослідження фонограмах, зміст яких відображено в протоколах за результатами проведення НСРД, ймовірно, міститься мовлення та голос ОСОБА_6 .

Вказані твердження адвоката безпідставні, оскільки експертизу призначено та проведено в порядку, встановленому КПК України. Також, вказаний протокол є належним доказом, оскільки узгоджується з іншими доказами у провадження (протоколами НСРД, в тому числі, аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_6 , зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно абонентського номеру ОСОБА_6 , протоколом тимчасового доступу до ПрАТ «Київстар» щодо номеру ОСОБА_6 , протоколом обшуку від 02.04.2021 р. за місцем проживання обвинуваченого). Крім того, допитаний в суді експерт ОСОБА_19 , який проводив вищезазначену експертизу, обґрунтував свої висновки (стосовно ймовірності) з технічної точки зору, повідомив, що якщо б на момент проведення експертизи використовувались більш досконале програмне забезпечення, висновки були б в категоричній формі.

Згідно ст. 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Згідно ст. 94 КПК суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У даному випадку суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

Про дослідження інших доказів, сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали. Тому, такі докази суд не досліджує, із урахуванням вимог ст. 22, 26 КПК, щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, також диспозитивності.

При розгляді даної справи, суд забезпечив усім учасникам провадження належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зокрема були допитані всі заявлені свідки та вирішені заявлені клопотання. Будь-яких належних та допустимих доказів захисту на спростування доказів обвинувачення стороною захисту, під час судового розгляду суду не надано. Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

З`ясувавши обставини, із урахуванням наведеного, оцінюючи подані сторонами кримінального провадження та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах повністю доведена. Дії ОСОБА_6 по епізодах подій від 29.01.2021 р. та 09.02.2021 р. підпадають під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України - придбання з метою збуту та збут підробленої іноземної валюти в особливо великому розмірі, вчиненому за попердньою змовою групою осіб; по іншому епізоду (виявлено 02.04.2021 р. - під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України - незаконне придбання та зберігання бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами.

Зазначене ОСОБА_6 , що він не має відношення до виявленого у квартирі, яку він орендував, не спросотвує наявності у його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК. Враховується у даному випадку такі обставини, як тривалість користування вказаною квартирою (понад 1 рік до дня події) та місце зберігання бурштину (хоча й в рюкзаку та пакеті, але поряд із особистими речами в шафі). За наведених обставин ОСОБА_6 не був позбавлений можливості виявити вказаний пакет із бурштином та знати про його наявність в його житлі. Також, є очевидним обізнаність ОСОБА_6 щодо вмісту вказаного пакету до його виявлення під час обшуку, а тому за таких умов залишення вказаного пакета за місцем проживання має ознаки незаконного придбання та зберігання ОСОБА_6 бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами.

Доводи захисників адвокатів про відсутність в діях підсудного умислу та відповідно складу вказаних кримінальних правопорушень, суд вважає реалізацією прав з огляду на обрану правову позицію захисту.

Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Так, серед завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Поняття суддівського розсуду або судової дискреції у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (ст. 66, ст. 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила кримінальне правопорушення, залежно від особливостей цього кримінального правопорушення і його суб`єкта.

Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 22.03.2018 року по справі № 761/34674/15.

Дискреційні повноваження суду також визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду, тощо.

Частина 2 ст. 50 КК передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Ефективність покарання визначається тим, наскільки воно є законним, обґрунтованим і справедливим. Правильне призначення покарання є не тільки важливим засобом боротьби зі злочинністю, а й запобігає та попереджує вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Виходячи з положень ст. 65 КК, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року, суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання обвинувачену ОСОБА_6 , суд на виконання приписів зазначеної норми кримінального закону, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, працездатний, раніше не судимий, стан його здоров`я, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставини, які згідно ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття, що заключається у відповідному ставленні до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що підтверджувалося діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації, що виразились не лише у визнанні підсудним своєї винуватості у вчиненні злочину (хоча й частково), але й неодноразовому щирому зверненні про усвідомлення ним того, що його дії були протиправними, каяття за скоєне, готовність понести, передбачене Законом покарання. Непогодження обвинуваченого із усім обсягом обвинувачення у даному випадку розцінюється не як його намагання виправдати себе за вчинене, чи применшити свою провину, а як помилкове та суб`єктивне сприйняття особою суті загальнообов`язкових правил поведінки встановлених державою у сфері кримінального права, що зумовлене (для обвинуваченого) недостатньою його обізнаністю щодо дійсного змісту та тлумачення норм Закону.

У даному випадку суд не ототожнює обвинуваченого із захисниками адвокатами. Звернення захисників із клопотаннями про недопустимості доказів не вказує про невизнання обвинуваченим своєї винуватості. Роль захисників в судочинстві сптямована на реалізацію нимими своїх професійних обов`язків та прав із метою захисту прав обвинуваченого, є реалізацією передбачених Законами, КПК та Конституцією прав захисника адвоката спрямовані на перевірку судом дотримання стороною обвинувачення вимог Закону під час досудового розслідування.

Крім того, у даному випадку враховується, те що обвинувачений добровільно здійснив внесок на рахунок Національного Банку України для потреб (на підтримку) Збройних сил України в сумі 20 000 гривень (т. 7 а.с. 127-128). Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК суд визнає вказану обставин такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого. Такий висновок узгоджено із правовю позицією ККС ВС у постанові від 19.07.2023 р. у справі № 442/2407/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112345047).

Обставин, які згідно із ст. 67 КК, обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Судом також взято до уваги наслідки вчиненого, а також і те, що вчинення злочину контролювалося органами безпеки із застосуванням оперативних закупок, в ході яких використано достатньо інтенсивне та наполегливе спілкування "Покупця" із обвинуваченими. При цьому формат таких звернень "Покупця" у даному випадку хоча й має певні ознаки впливу на осіб щодо вчинення ними дій, які в подальшому їм інкриміновані, але такі ознаки будучи достатньо наближеними до відповідного критерію, не є настільки вираженими, щоб однозначно та безсумнівно констатувати підбурювання до вчинення злочину. Загалом придбані "Покупцем" підроблені кошти не потрпапили у відкритий обіг.

За таких обставин, прийнявши до уваги всі викладені вище обставини суд прийшов до висновку про можливість застосування ст. 69 КК та призначення ОСОБА_6 з переходом до іншого більш м`якого основного виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Вказана норма закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на тяжкість покарання.

Відповідно до ст. 12 КК кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 199 КК є особливо тяжким, однак, за його вчинення, за умови переходу до більш м`якого виду покарання, ніж передбачено санкцією статті, може бути призначено покарання у виді штрафу.

У постанові від 03.02.2021 р. (справа № 629/2739/18) Верховний Суд звернув увагу на те, що ч. 1 ст. 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідне кримінальне правопорушення, або призначити менш суворий вид покарання лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин першої та/або другої статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами кримінального правопорушення, поведінкою особи під час вчинення кримінального правопорушення та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку кримінального правопорушення та/або небезпечність винуватої особи.

Верховний Суд роз`яснив, що при визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів кримінального правопорушення, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 199 КК, відноситься до кримінальних правопорушень у сфері господарської діяльності.

Встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття, добровільна посильна фінансова допомога на потребу ЗСУ, визнання хоча й часткове вини у скоєному, переконання обвинуваченого в усвідомлені ним необхідності дотримуватись правомірної поведінки, також і те, що критично негативні наслідки внаслідок вчинення зазначених кримінальних правопорушень фактично не настали, у сукупності знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Окрім того суд враховує і те, що ОСОБА_6 працездатний, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має сім`ю, утримує дружину, яка не працює, та двох малолітніх дітей, які потребують його постійного догляду та опіки, характеризується позитивно, протягом тривалого часу з моменту вчинення кримінальних правопорушень та до постановлення вироку не вчиняв правопорушень, був правослухняним, добросовісно виконував процесуальні обов`язки, під час судового розгляду кримінального провадження.

На переконання суду посткримінальна поведінка ОСОБА_6 засвідчує про його каяття, характеризує суб`єктивне ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що він визнав свою провину, критично оцінив свої дії, шкодує з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію подальшою правомірною поведінкою, повністю усвідомив наслідки свого діяння, зробив для себе відповідні висновки, оскільки подія, яка мала місце в січні-лютому 2021 року, закарбувалися в його пам`яті на все життя, неодноразово просив вибачення за скоєне, запевнив, що подібне більше ніколи не повториться. Крім цього, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Зазначені обставини, на переконання суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, дані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, і, з урахуванням особи обвинуваченого та, виходячи із положень ст.ст. 50, 65 КК, дають підстави прийти до висновку щодо можливості і, на думку колегії суддів, необхідності призначити обвинуваченому більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції ч. 3 ст. 199 КК, у виді штрафу в розмірі 30 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 000 гривень.

Визначення судом такого розміру штрафу кореспондується із положеннями ст. 12 КК в тій частині, що особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме таке покарання, із застосуванням ст. 69 КК, у виді штрафу, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Суд зазначає про те, що застування ст. 69 КК у даному випадку та призначення штрафу у розмірі 510 000 гривень застсовується судом із урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Також суд застосовує додаткове покарання у виді конфіскації майна, що полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна застосовується за тяжкий корисливий злочин та відповідно до санкції ч. 3 ст. 199 КК, саме як додаткове покарання.

Відповідно належна правова охорона соціальних цінностей, забезпечується лише тоді, коли застосовується ефективний кримінально-правовий засіб, яким є кримінальна відповідальність. Тому, призначення основного покарання із застосуванням ст. 69 КК без застосування додаткового покарання не буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд зазначає, що однією із засад призначення покарання за вчинені кримінальні правопорушення закон визначає призначення судом покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому нормами ст. 69 КК, положення якої покликані гуманізувати закону про кримінальну відповідальність є призначення покарання «нижче нижчого». Застосування даної норми може відбуватись лише за наявності певних обставин, а саме наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

При цьому, застосування зазначеної норми матеріального закону (ст. 69 КК) не є обов`язковим для суду, а є його дискреційним повноваженням. Тобто можливість вибору одного з юридично дозволених варіантів правозастосовного рішення, що є умовою ефективного правозастосування норм права суб`єктами застосування для прийняття правильного, законного та обґрунтованого рішення.

Згідно зі ст. 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в загальній частині цього Кодексу.

При аналізі норм ст. 69 КК можна зробити висновок, що перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення можливе, з урахуванням особи винного, лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

У даному випадку взято до уваги й те, що Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 р. (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним»; «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Також, із урахуванням усього вищенаведеного, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК, слід обрати ОСОБА_6 покарання, передбачене санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності у виді штрафу та в розмірі, згідно із санкцією вказаної статті КК, а саме п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 гривень.

Призначення покарання ОСОБА_6 із застосуванням ст. 69 КК щодо основного покарання за ч. 3 ст. 199 КК, та в межах санкці ч. 1 ст. 240-1 КК, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК. Через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Зазначається, що справедливість покарання визначається з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК остаточне покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3 ст. 199 КК та ч. 1 ст. 240-1 КК, призначити підсудному шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Із матеріалів справи вбачається, що в період часу з 02.04.2021 р. по 09.12.2021 р. до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. В період з 09.12.2021 р. до 03.03.2022 р. до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Відповідно до положень ст. 72 КК щодо зарахування судом попереднього ув`язнення та цілодобового домашнього арешту при призначенні покарання, зазначені періоди не підлягають до зарахування при призначенні покарання у виді штрафу. Також зазначається про доцільність продовження строку раніше застосованого згідно ухвали від 15.04.2025 р. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/126602973) запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання із визначеними обов`язками.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів вирішується судом згідно зі ст. 100 КПК.

Керуючись ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 240-1 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 199 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді штрафу в розмірі тридяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 000 (п`ятсот десять тисяч) гривень, з конфіскацією всього майна.

за ч. 1 ст. 240-1 КК України у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень.

Визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, згідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді штрафу в розмірі тридяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 000 (п`ятсот десять тисяч) гривень, з конфіскацією всього майна.

Продовжити застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків: 1) не відлучатись із території Рівненської області без дозволу суду; 2) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; 3) прибувати до суду за першою вимогою. Строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу, але небільше ніж 60 днів (28 липня 2025 року).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових експертиз під час досудового розслідування в сумі 29 тис. 061 грн. 12 коп.

Реквізити для сплати витрат на експертизи: Отримувач коштів: ГУК у Рівненській обл./ Рiвнен.міс.тг/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ): 38012494, номер рахунку(IBAN): UA0017527, код класифікації доходів бюджету: 21081100

Скасувати арешт на майно та грошові кошти, накладений ухвалами від 09.04.2021 р. слідчим суддею Рівненський міського суд Рівненської області у справі № 569/3550/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96724872, https://reyestr.court.gov.ua/Review/96724880).

Речові докази: 200 підроблених купюр номіналом 100 євро (вилучені за результатами проведення НСРД) - знищити;

- 1 купюру номіналом 500 гривень, серії ЗГ9029675 - повернути УСБ України в Рівененській області;

- бурштин у сировині, маса 6656,22 г - конфіскувати;

- мобільний телефон марки iPhone 10s - конфіскувати;

- записник - повернути ОСОБА_6 ;

- грошові кошти в сумі 600 доларів США (6 купюр номіналом по 100 доларів США) та 1700 гривень 5 купюр номіналом по 200 гривень, 1 купюра номіналом 500 гривень, 2 купюри номіналом по 100 гривень - повернути ОСОБА_20 , як власнику.

- бланк паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , печатку з відтиском «МВС 19-18», печатку з відтиском «Дарницький РВ УДМСУ в м. Києві» - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1