Справа № 450/871/25 Провадження № 1-кп/450/368/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 09.02.2025р. про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Ставчани, Пустомитівського району Львівської області, українець, громадяннин України, не працюючий, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 08.02.2025р. близько 18 год 30хв, перебуваючи на прибудинковій території, де розташовані господарські приміщення, неподалік будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями він здійснює жорстоке поводження з твариною, котра відноситься до хребетних і призведе в подальшому до загибелі такої тварини, нехтуючи існуючими загальнолюдськими моральними правилами і нормами поведінки у суспільстві у частині відношення до тварин та в порушення п.3 ст.18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», яким передбачено, що при поводженні з тваринами не допускаються дії, котрі суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, взяв дерев`яну палицю, яку вирішив використати в якості знаряддя злочину та діючи активним способом наніс вказаною палицею три удари в ділянку голови собаки, яка належить потерпілому ОСОБА_5 . Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив тварині згідно висновку судово-ветеринарної експертизи тілесні ушкодження у вигляді складної закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалось крововиливами в м`які тканини голови та руйнування кісток мозкового відділу черепа, руйнуванням речовини мозку, порушення функції життєво важливих центрів (дихання, серцево-судинної і вазомоторної регуляцій та інших), що призвело до смерті тварини.

Після цього ОСОБА_4 з метою приховати сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення, зв`язав задні лапи тварини поліетиленовою лентою, яку використовував у господарстві, та заховав тіло тварини у полі неподалік житлового будинку за вищевказаною адресою під кущами та накрив гілками.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив жорстоке поводження з твариною, що відноситься до хребетних, що призвело до загибелі тварини, вчинене активним способом. , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.299 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та вказав, що 08.02.2025р. собака забігла на його подвір`я, він відганяючи її від курей вдарив палицею по голові, потім злякався та вдарив ще двічі. Пізніше собаку заховав в кущах. Коли до нього прийшов дільничний, то все йому розповів та показав, де заховав собаку. У вчиненому щиро розкаюється та вказав, що такого більше ніколи не повториться.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорюються учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні ним кримінального правопорушення, його винуватість доводиться іншими зібраними у справі доказами, однак відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд впевнившись у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності його позиції, визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

На підставі наведеного суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України доведена повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст.299 КК України є правильною так як він вчинив жорстоке поводження з твариною, що відноситься до хребетних, що призвело до загибелі тварини, вчинене активним способом.

За вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначенні виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, котрий раніше не судимий, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, розкаюється, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря- психіатра не перебуває.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання за ч. 1 ст.299 КК України у виді обмеження волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

За встановлених обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки його виправлення є можливим без ізоляції від суспільства та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Оцінюючи питання призначення додаткового покарання у виді конфіскації тварини, суд перш за все враховує положення ст. 77 КК України, а також те, що відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Так, щодо питання конфіскації тварини як виду покарання, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, суд вважає за доцільне зазначити, що тварина, яка стала об`єктом злочинних дій обвинуваченого, ОСОБА_4 не належала, до того ж внаслідок цих дій тварина загинула, відтак у даному випадку застосування конфіскації тварини як покарання є неможливим.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, витрати на проведення експертиз відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: пластикову (полетиленову) ленту знищити;

DVD-R диск із відеозаписами зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення.

СуддяОСОБА_1