справа № 208/1652/25
№ провадження 1-кп/208/939/25
ВИРОК

Іменем України

06 червня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2025 року № 0000066 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою - спеціальною освітою, одруженого, має на отриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 на посаді бойового медика 1-го взводу розмінування 4 роти розмінування батальйону розмінування, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 20 листопада 2024 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений під покарання з іспитовим строком на 1 рік, інші судимості погашені відповідно до ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України N?64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", що затверджений ЗУ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на території України, в зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась та який на час вчинення кримінального правопорушення скасований не був.

09 січня 2025 року в період часу з 16.00 год. до 18.00 год., (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_9 за запрощенням ОСОБА_10 перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_10 ..

Перебуваючи в кімнаті згаданої квартири, на дерев`яній тумбі побачив, мобільний телефон марки «ОРРО» A17K, 3/64 gb, sn: НОМЕР_2 , model: НОМЕР_3 , IMEI 1. НОМЕР_4 IMEI 2. НОМЕР_5 .В цей момент у нього раптово виник протиправний злочинний умисел, спрямований та таємне викрадення зазначеного мобільного телефону.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, 09 січня 2025 року в період часу з 16.00 год. до 18.00 год., (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , умисно, діючи повторно, таємно, із корисливої мети, в умовах воєнного стану, з дерев?яної тумби вищевказаної квартири, викрав мобільний телефон марки «OPPO» A17K, 3/64 gb, sn: НОМЕР_6 , model: НОМЕР_3 , IMEI 1. НОМЕР_4 IMEI 2. НОМЕР_5 , який на праві власності належить ОСОБА_10 .

Після цього, ОСОБА_9 , утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 3499 гривень.

Кримінальна відповідальність передбачена ч.4 ст.185 КК України, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_5 в суді повністю визнав свою провину у кримінальному правопорушенні, що йому інкримінується, по суті обвинувачення дав пояснення, що в січні 2025 року, ймовірно це і було 09 січня 2025 року, він, будучи зі своєю дружиною, зустрів знайомих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , потім потерпілого, з яким він не був раніше знайомий, і на пропозицію останнього пішли до нього додому, де розпивали алкогольні напої. Через деякий час вони з дружиною пішли з квартири, оскільки їм потрібно було забирати дітей з дитячого садка, коли він виходив, то побачив на тумбочці мобільний телефон, що належить потерпілому і вирішив його викрасти. Взяв телефон і вийшов з квартири. Вказує, що через деякий час хотів повернути телефон потерпілого, проте не зміг цього зробити, оскільки не пам`ятав адресу проживання. Через деякий час, в кінці місяця, до нього приїхали працівники поліції, яким він і видав добровільно цей телефон. В своїх діях розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, натомість надана заява про розгляд справи за його відсутності. В заяві також потерпілий зазначив про відсутність намірів звертатися з цивільним позовом. Раніше в аналогічній заяві про проведення підготовчого засідання за його відсутності, зазначав також про відшкодування йому шкоди шляхом повернення викраденого майна, а тому суд у відповідності до ст.325 КПК України провів судовий розгляд без потерпілого, врахувавши можливість за його відсутності з`ясувати всі обставини.

Крім визнання своєї провини обвинуваченим, його вина повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, порядок та об`єм яких визначений в порядку ч.ч.1 та 2 ст.349 КПК України.

Дослідженими матеріалами кримінального провадження.

14 січня 2025 року в Кам`янському РУП ГУНП в Дніпропетровській області прийнято заяву ОСОБА_10 про те, що 09 січня 2025 року за місцем його проживання викрадено його мобільний телефон марки «OPPO» CPP2471, IMEI 1. НОМЕР_4 IMEI 2. НОМЕР_5 з сім-картою № НОМЕР_7 .

Відповідно до протоколу огляду місця події з фото таблицею до нього від 14 січня 2025 року, місцем огляду є квартира за адресою: АДРЕСА_4 , що є місцем кримінального правопорушення.

Копія товарного чека № 4 від.09.05.2024 про придбання смартфону ОРРО A17K 3/64 gb, та коробки до телефону, на якому міститься відомості щодо цього телефону, надані потерпілим згідно його заяви для долучення до матеріалів кримінального провадження. Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 січня 2025 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_10 , останній серед пред`явлених йому чотирьох фото на фото № 4 впізнав особу, що перебував у нього вдома 09 січня 2025 року і після уходу якого він виявив відсутність належного йому телефону. Відповідно до довідки, що долучена до протоколу, на вказаному фото зображено ОСОБА_5 . Додатком до протоколу також є фототаблиця.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 18 січня 2025 року проведеного огляд мобільний телефон марки «ОРРО» A17K, 3/64 gb, sn: НОМЕР_2 , model: НОМЕР_3 , IMEI 1. НОМЕР_4 IMEI 2. НОМЕР_5 , корпус якого синього кольору (NavyBlue), екран чорного кольору, що наданий на огляд ОСОБА_5 .. Вказаний телефон після огляду вилучений і визнаний речовим доказом. Додатком до протоколу є фототаблиця. Індивідуальні ознаки телефону ( назва, модель, серійним номер, IMEI, тощо) співпадають з тими, що зазначені на коробці, яка надана була потерпілим.

Відповідно до висновку експерта за результатами судової товарознавчої експертизи № 167 від 20 січня 2025 року, ринкова вартість, з урахуванням зносу, мобільного телефону марки «ОРРО» A17K, 3/64 gb, sn: НОМЕР_2 , model: НОМЕР_3 , IMEI 1. НОМЕР_4 IMEI 2. НОМЕР_5 , корпус якого синього кольору (NavyBlue), екран чорного кольору придбано 09 травня 2024 року в новому стані, на момент крадіжки телефон перебував в справному, робочому стані, без видимих пошкоджень, мав лише сліди потертості внаслідок експлуатації станом на 09 січня 2025 року становить 3250 гривень.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 30 січня 2025 року, проведеного за участю ОСОБА_5 , який на той час мав статус підозрюваного, останній показав місце розташування квартири та за яких обставин та у який спосіб він викрав мобільний телефон потерпілого. Вказаний спосіб заволодіння майном потерпілого, місце, спосіб, співпадають з встановленими під час проведення досудового розслідування.

Зібрані по кримінальному провадженню докази є належними та допустимими у відповідності до статей 85,86 КПК України.

Отже, проаналізувавши докази в їх сукупності, достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що під час судового розгляду доведено, що обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Про таємне заволодіння чужим майном свідчить те, що викрадення майна потерпілого для нього та інших осіб було таємним.

Також є наявною кваліфікуюча ознака повторність, оскільки обвинувачений вчинив вказане кримінальне правопорушення, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Наявною є і кваліфікуюча ознака - вчинення крадіжки в умовах воєнного стану, оскільки з 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні" затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, оголошено воєнний стан на всій території України, та який вчергове неодноразово продовжувався.

Таким чином, судовим розглядом встановлена винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані, що характеризують його особу, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що підтверджується тим фактом, що обвинувачений добровільно видав викрадений телефон та приймав участь у всіх слідчих (розшукових) діях, що проводилися за його участю.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи позицію сторони обвинувачення, висловлену в обвинувальному акті та під час судового розгляду, відсутні.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин.

ОСОБА_5 раніше судимий, кримінальне правопорушення за цим вироком вчинив в період іспитового строку за вироком, яких його було засуджено за аналогічний злочин, проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 і має намір продовжити військову службу в іншій частині, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, одружений, має трьох малолітніх дітей.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене, у виді позбавлення волі.

Остаточне покарання слід призначити за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, оскільки кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив після постановлення вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року, в період іспитового строку, і має невідбуте покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Прокурор, виступаючи в судових дебатах, просив залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, з метою виконання рішення суду, суд вважає за необхідне залишити йому до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті, оскільки підстави, передбачені ч.3 ст.377 КПК України для звільнення обвинуваченого з-під варти відсутні.

Відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року до обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 22 січня 2025 року і з цього часу останній утримається на гауптвахті, оскільки під час судового провадження до обвинуваченого застосований аналогічний запобіжний захід.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню в строк покарання, призначеного ОСОБА_5 , строк його попереднього ув`язнення з 22 січня 2025 року по день ухвалення вироку за правилами, що передбачені ч.1 цієї ж статті, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Статтею 124 КПК України визначено порядок розподілу процесуальних витрат.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже витрати на залучення експерта стягуються на користь держави. Перерахування таких витрат на рахунки експертів даною нормою не передбачено.

В підтвердження витрат на залучення експерта стороною обвинувачення надано звіт про фактичні затрати на проведення експертизи № 167 і відповідно до нього зазначено для відшкодування витрат розрахунковий рахунок експерта ОСОБА_13 .

Як вбачається з матеріалів справи, експерт ОСОБА_13 є атестованим судовим експертом, який включений до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України, але не є працівником державної спеціалізованої установи.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення 378,64 гривень на користь експерта ОСОБА_13 , а також і неможливість стягнення цих коштів на користь держави.

Питання про речові докази вирішити в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна (речових доказів), застосовані ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року підлягають скасуванню з підстав, передбачених ч.4 ст.174 КПК України.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року, остаточне покарання визначити у виді 5 (п`яти) років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 06 червня 2025 року, тобто з дня ухвалення вироку.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- мобільний телефон марки «ОРРО» A17K, 3/64 gb, sn: НОМЕР_2 , model: НОМЕР_3 , IMEI 1. НОМЕР_4 IMEI 2. НОМЕР_5 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , передати за належністю.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у виді арешту майна, застосовані ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Днепродзержинська Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_5 попередній запобіжних захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання, призначеного ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 22 січня 2025 року по 05 червня 2025 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Кам`янського протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1