Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/146/24
Провадження № 1-кп/644/241/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в м. Харкові об`єднане кримінальне провадження від 19.08.2021 за №0000384 , від 19.10.2023 за №0001595 у відношенні :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ, Вовчанського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, студента другого курсу групи МГ2 Державного навчального закладу «Харкіський професійний ліцей будівельних технологій», який зареєстрований та фактично проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Індустріального районного суду м. Харкова від 29.05.2025 за ч.4 ст.185 , ч.2 ст.190 КК України з застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 місяць,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.4 ст.187 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, не одруженого, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2023 року за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік , на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2023 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.185, ч.4 ст.187 КК України,

У С Т А Н О В И В :

16.08.2021 приблизно о 10 годині 00 хвилин, більш точний час не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 перебував за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_11 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефона марки «Xiaomi Redmi 9» у корпусі сірого кольору, що належить потерпілому.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_5 , з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з пральної машинки, яка знаходилась у коридорі квартири за вищевказаною адресою, викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9» у корпусі строго кольору, віртістю 3325, 00 гривень , який належав потерпілому ОСОБА_11 .

Після чого обвинувачений ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 3325 гривень 00 копійок.

17.10.2023 приблизно об 11 годині 00 хвилин, точний час не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами) в Україні з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, діючи повторно, з метою реалізації раптового протиправного умислу , направленого на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, підійшов до приватного будинку за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 , де відчинивши двері зачиненої на замок кімнати ножом, який обвинувачений ОСОБА_4 мав при собі, незаконно проникнув до кімнати потерпілого ОСОБА_12 .

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи спільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, в умовах воєнного стану, повторно, в присутності власниці будинку ОСОБА_13 та ігноруючи її законні вимоги щодо припинення ним протиправних дій, відкрито заволодів майном, яке належить потерпілому ОСОБА_12 , а саме: апаратом зварювальним аргонодуговим фірми «TeslaWeldTIG/MMA 200», вартістю 5746 гривень 64 копійок, кутовою шліфувальною машиною «Parkside РVS 125 F6», вартістю 1751 гривень 64 копійок та гравером електричним фірми «SturmGM2314F», вартістю 8843 гривні 69 копійок, на загальну суму 16 341,00 гривень.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 вибіг з будинку з викраденим майном та в подальшому з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 16 341,00 гривень.

Крім цього, 19.10.2023 приблизно о 12 годині 00 хвилин, точний час не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку, 77, по бульвару Івана Каркача в м. Харкові, побачив у дворі вищезазначеного будинку малолітнього ОСОБА_9 . У цей момент у обвинуваченого ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення майна малолітнього потерпілого ОСОБА_9 . У зв`язку з цим обвинувачений ОСОБА_4 , діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і не завадить вчинити злочин, підійшов до малолітнього потерпілого ОСОБА_9 та шляхом вільного доступу таємно викрав з сумки малолітнього потерпілого ОСОБА_9 належний останньому мобільний телефон марки "Samsung" моделі SM-M317FZBNSEK, в корпусі синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 5100 грн.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши малолітньому потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того 10.11.2023 приблизно о 15 годині 00 хвилин, більш точний час не встановлено, у період дії Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами), обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на скоєння нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, знаходячись біля сміттєвих баків з торця будинку 76 по вулиці Мира в Харкові, обрали об`єктом нападу малолітнього ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я малолітнього потерпілого ОСОБА_14 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою і в групі між собою відповідно до заздалегідь розробленого плану та розподілених ролей, підійшли до малолітнього потерпілого ОСОБА_14 , та, діючи згідно спільного умислу, обвинувачений ОСОБА_5 став погрожувати малолітньому ОСОБА_14 ножом - метеликом, а обвинувачений ОСОБА_4 в цей час висловлював вимогу віддати йому належний потерпілому ОСОБА_14 мобільний телефон «ОРРО» модель F12, блакитного кольору, імеі НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , вартістю 2540 гривень 00 копійок.

У свою чергу потерпілий ОСОБА_14 , розуміючи фізичну перевагу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , сприймаючи дії останніх, як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, дістав з кармана вищезазначений мобільний телефон та передав обвинуваченому ОСОБА_4 .

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи узгоджено з обвинуваченим ОСОБА_5 , зникли з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши малолітньому потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.4 ст.187 КК України визнав в повному обсязі. Не оспорював, що він 17.10.2023 при обставинах, викладених в обвинувальному акті, відкрито викрав майно потерпілого ОСОБА_12 згідно переліку в обвинуваченні на загальну суму 16 341,00 гривень, при цьому вимоги власниці житла про припинення своїх протиправних дій проігнорував. В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд. Також не оспорював, що 19.10.2023 він таємно викрав мобільний телефон марки "Samsung" потерпілого ОСОБА_9 , вартість викраденого майна та викладені в обвинувачені обставини скоєної ним крадіжки не оспорював. Щодо обставин скоєного ним 10.11.2023 розбійного нападу за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 - послідовність подій, зазначену в обвинуваченні, не оспорював. Визнав, що своїми спільними з обвинуваченим ОСОБА_5 діями, погрожуючи застосувати ніж, скоїли напад на малолітнього ОСОБА_14 , спричинивши йому зазначену в обвинуваченні матеріальну шкоду. При цьому, просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, зазначивши, що наслідки такого розгляду розуміє. Щиро покаявся у скоєному.

Обвинувачений ОСОБА_5 в ході судового розгляду свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.185, ч.4 ст.187 КК України визнав в повному обсязі. Пояснив, що 16.08.2021 він при обставинах, викладених в обвинувальному акті, таємно викрав мобільний телефон марки "Xiaomi Redms 9" потерпілого ОСОБА_11 , вартість викраденого майна та викладені в обвинувачені обставини скоєної ним крадіжки не оспорював. Також, визнав, що 10.11.2023 він при обставинах, викладених в обвинувальному акті, діючи за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_4 , вчинили напад на малолітньог потерпілого ОСОБА_14 та, погрожуючи ножом, заволоділи мобільним телефоном останнього, спричинивши зазначену в обвинуваченні матеріальну шкоду. Про скоєне ним щиро шкодує. При цьому, просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, зазначивши, що наслідки такого розгляду розуміє.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 в присутності законного представника ОСОБА_10 пояснив, що 19.10.2023 щодо нього було скоєно крадіжку - з сумки викрадено належний йому мобільний телефон марки "Samsung" в корпусі синього кольору. На момент розгляду справи претензії матеріального чи морального характеру до обвинуваченого відсутні; при вирішені судом питання щодо призначення міри покарання покладався на розсуд суду. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, зазначивши, що положення та наслідки судового розгляду у вказаному порядку розуміє.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 у судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, на момент розгляду справи в суді цивільні позови не заявлено. Зазначили, що з положеннями ч.3 ст.349 КПК України ознайомлені.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження.

Оцінивши зібрані під час кримінального провадження і досліджені в судовому провадженні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду від 17.10.2023 доведена, його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж ), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду від 19.10.2023 та вірною кваліфікацію його дій за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду від 10.11.2023 також доведена, його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства (розбій), небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 також доведена повністю і його дії по епізоду від 16.08.2021 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду від 10.11.2023 та вірною кваліфікацію його дій за ч.4 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства (розбій), небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є щире каяття, крім того обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення в неповнолітньому віці.

Обставинами, що обтяжують згідно ст.67 КК України, покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення по епізоду від 10.11.2023 щодо малолітньої особи - потерпілого ОСОБА_14 , 2012 р.н.; крім того вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення по епізоду від 19.10.2023 щодо малолітньої особи - потерпілого ОСОБА_9 , 2012 р.н.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд виходить з положеньст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчинених ними кримінального правопорушень відповідно до ст.12 КК України, обставини їх вчинення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , які не оспорювали свою причетність до скоєного; обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих статей КК України, застосувавши вимоги ст.70 ч.1 КК України, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити останнього та попередити вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Індустріального районного суду м. Харкова від 29.05.2025 за ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України з застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 місяць.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення до постановлення вироку Індустріальним районним судом м. Харкова від 29.05.2025, за якими він засуджений до покарання, що належить відбувати реально, тому при остаточному призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень підлягають застосуванню положення ч. 4 ст. 70 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 суд вважає за необхідне обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих статей КК України, застосувавши вимоги ст.70 ч.1 КК України, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити останнього та попередити вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше засуджений вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2023 року за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік , на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2023 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Епізод від 16.08.2021 за ч.2 ст.185 КК України скоєно ОСОБА_5 до ухвалення вищевказаних вироків.

Відповідно до абзацу 2 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 „Про практику призначення судами кримінального покарання - в разі, коли особа засуджується до покарання, що належить відбувати реально, а за іншим вироком звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.

Відтак, після визначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, що належить відбувати реально, не підлягають застосуванню положення частини 4 статті 70 КК України.

Епізод від 10.11.2023 за ч.4 ст.187 КК України скоєно ОСОБА_5 після ухвалення вироку Комінтернівським районним судом м. Харкова від 03 лютого 2023 року та ухвалення вироку Дзержинським районним судом м. Харкова від 11 квітня 2023 року.

Як встановлено ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК). Виходячи із змісту ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення підлягають застосуванню норми ст.71 КК України.

Згідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.06.2021 (справа № 443/806/19; провадження № 51-5994 кмо 20), якщо особа вчинила принаймні одне кримінальне правопорушення після постановлення двох попередніх вироків, які виконуються самостійно, і останнім (третім) вироком особі призначається покарання, яке належить відбувати реально, припиняється окреме виконання обох попередніх вироків. Правовою підставою такого припинення щодо першого вироку є положення ч.3 ст.78 та ст.71 КК України, а правовою підставою припинення виконання другого вироку положення ст.71 КК України. Остаточне покарання в такому випадку особі призначається на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням покарань, призначених за всіма (трьома) вироками.

Відтак, за правилами статей 71, 78 КК України, за сукупністю вироків, обвинуваченому ОСОБА_5 до призначеного покарання за даним вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попередніми вироками, а саме, за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2023 року із застосуванням положень п.п. б) п.1 ч.1 ст. 72 КК України із співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, та вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2023 року.

Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме принципу індивідуалізації та співмірності.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід рахувати з моменту їх фактичного затримання з 10.11.2023.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ч.4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів щодо оплати судовому експерту за рахунок Державного бюджету України витрат за проведення експертизи.

Таким чином, питання щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат за проведення експертизи судовим експертом ОСОБА_15 судом не розглядалося.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.4 ст.187 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за ч.4 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років;

-за ч.4 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 1 місяць.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком і за вироком Індустріального районного суду м. Харкова від 29.05.2025 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 місяць, визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 10.11.2023, зарахувавши йому у відбуття покарання час тримання його під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.185, ч.4 ст.187 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-за ч.4 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 1 місяць.

На підставі ст.ст. 71,78 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попередніми вироками, а саме, за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2023 року із застосуванням положень п.п. б) п.1 ч.1 ст. 72 КК України із співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, та вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2023 року, та визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 10.11.2023 , зарахувавши йому у відбуття покарання час тримання його під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ -19/121-21/20779-ТВ від 22.09.2021 в розмірі 514,86 гривні.

Речові докази: лак для нігтів чорного кольору, бандаму чорного кольору з візерунком білого та червоного кольорів, 8 пристроїв «Elfbar» для куріння з різними смаками, лампочку з нашаруванням коричневого кольору, металеві ножиці обмотані жовтою стрічною, металевий складний ніж сірого кольору; скляну пробірку з речовиною біло-коричневого кольору- після набрання вироком законної сили знищити; специфікацію до публічного договору закладу майна №520234975 ID:29283 від 10.11.2023 після набрання вироком законної сили залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження; сонцезахисні окуляри чорного кольору, запальничку сірого кольору «Neon Turbo» після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 ; мобільний телефон «Samsung Galaxy J1» золотистого кольору SN: НОМЕР_5 imei: НОМЕР_6 imei: НОМЕР_7 після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_5 .

Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14.11.2023 та 15.11.2023 - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Індустріальний районний суд м. Харкова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Суддя ОСОБА_1