Справа № 568/846/25
Провадження № 1-кп/568/92/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радивилів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000142 від 26.12.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оженин, українця, громадянина України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не депутата, раніше судимого востаннє 28.04.2021 вироком Демидівського районного суду Рівненської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.03.2024 по відбуттю покарання та 29.08.2024 вироком Радивилівського районного суду Рівненської області за ст. 395 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн, (17.05.2025 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, 20.05.2025 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави)

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 12.02.2025 у вечірню пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, домовившись із двома особами (матеріали відносно яких розслідувались в окремому кримінальному провадженні та відносно яких ухвалено обвинувальний вирок) про крадіжку свиней із підсобного приміщення фермерського господарства «КОЗИН-РЕКОРД», , що за адресою вул. Берестецька, буд. 2-в, с. Пасіки Козинської територіальної громади, Дубенського району, Рівненської області, яка здійснює утримання свиней для відгодівлі та реалізації, 13.02.2025, близько 04 год., реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою із двома особами, матеріали відносно яких розслідувались в окремому кримінальному провадженні та відносно яких ухвалено обвинувальний вирок, гужовою підводою на резиновому ходу, запряженою одним конем, яких ОСОБА_3 взяв у користування із подвір`я господарства, що належить його дружині ОСОБА_6 , виїхали до території фермерського господарства «КОЗИН-РЕКОРД».

Прибувши до території фермерського господарства та залишивши поруч з парканом гужову підводу із конем, ОСОБА_3 із двома особами, матеріали відносно яких розслідувались в окремому кримінальному провадженні та відносно яких ухвалено обвинувальний вирок, шляхом відчинення незамкнених на навісний замок тильних воріт зайшли на територію фермерського господарства та відразу підійшли до підсобного приміщення, де, як їм було відомо раніше, здійснюється утримання свиней для відгодівлі.

У подальшому, ОСОБА_3 із двома особами, матеріали відносно яких розслідувались в окремому кримінальному провадженні та відносно яких ухвалено обвинувальний вирок, діючи за попередньою змовою, скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна, а також переконавшись у тому, що їхні неправомірні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, із застосуванням власної фізичної сили та поштовху відчинили незамкнені двері та таким чином проникли в підсобне приміщення, звідки за допомогою нош, які знаходились у підсобному приміщенні, тотожним способом викрали три свині загальною вагою 420 кг, вартістю 27300 грн., яких завантажили на гужову підводу, після чого, приблизно о 06 год. з викраденим покинули місце події та завезли їх на тимчасове зберігання у підсобному приміщенні господарства ОСОБА_3 , що в АДРЕСА_1 , тим самим отримали реальну можливість розпорядились викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями фермерському господарству «КОЗИН-РЕКОРД» матеріальну шкоду на загальну суму 27300 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, тобто за ч.2 ст.28, ч.4 ст.185 КК України.

Формулювання обвинувачення за ст. 395 Кримінального кодексу України, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що відносно нього 01 травня 2024 року ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області було встановлено адміністративний нагляд строком на 2 (два) роки та, будучи ознайомленим з встановленими відносно нього обмеженнями, під розпис, з метою ухилення від адміністративного нагляду та уникнення перевірок з боку працівників поліції, усвідомлюючи необхідність виконувати покладені на нього ухвалою суду обов`язки та відповідальність за їх порушення, без поважних причин, без повідомлення та отримання відповідного дозволу ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про виїзд за межі Дубенського району, з 15.02.2025 по 16.05.2025 самовільно залишив місце проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим порушив правила адміністративного нагляду.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 395 КК України, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Позиція учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні просив здійснювати розгляд кримінального провадження в порядку визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, з підстав визнання обвинуваченим своє вини, пояснив, що вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив за викладених в обвинувальному акті обставин кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану та кримінальний проступок передбачений ст. 395 КК України, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду. В судових дебатах прокурор вказав, що обставини вчинення ОСОБА_3 злочину та проступку інкримінованих досудовим слідством доведені у повному обсязі та вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 184 КК України та ст. 395 КК України. З урахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий та притягається до кримінальної відповідальності не вперше, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, потерпілому відшкодовані збитки, просив призначити покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 185 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, а за ст. 395 КК України - 1 рік обмеження волі, визначивши отстаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Разом з тим, просив суд застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки. Висловив свою позицію щодо речових доказів, зокрема, просив залишити три свині у власності потерпілого, гужову підводу та колесо до неї повернути власнику, фрагмент протектора шин - знищити окрім того, просив стягнути із обвинуваченого витрати на проведення експертизи в розмірі 7 163,10 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину за обставин викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі (підтвердив дату, час, місце, спосіб та викрадене майно) та пояснив суду, що він раніше працював у потерпілого. Вночі він приїхав на ферму, де все було відкрито, повантажили свиней на підводу і поїхали додому, до їх помістили в клітку. Зранку їх виявили працівники поліції та вилучили.

Щодо обвинувачення за ст. 395 КК України, пояснив що у нього померла теща, і він мусив їхати в м. Київ на роботу аби віддати борги. У м. Києві працював тиждень чи два, а коли повертався додому його в с. Корець зупинили працівники поліції та повідомили що він перебуває у розшуку. Вказав, що йому було відомо про обмеження встановленні адміністративним наглядом, дозволу на залишення місця свого проживання він не отримував.

У скоєному розкаявся. В судових дебатах обвинувачений просив суд його суворо не карати, зазначив, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

В останьому слові повідомив що кається у вчиненому, не подумав що вчинив, просив не позбавляти його волі.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного, просила обрати покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Представник потерпілого Фермерського господарства «КОЗИН-РЕКОРД» - ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, разом із тим подав до суду клопотання в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, зазначив, що наміру подавати цивільний позов немає, завдані кримінальним правопорушенням збитки йому відшкодовані шляхом повернення викраденого майна (свиней), повністю покладається на думку прокурора та розсуд суду щодо вирішення питання про вид та розмір покарання обвинуваченому(а.с.34).

Досліджені в судовому засіданні докази, оцінка та мотиви суду

Так як обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушення та проступку, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 185 та ст. 395 КК України відповідно, за обставин, які викладені у обвинувальному акті від 27.05.2025, враховуючи, що прокурор, також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення та проступок і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України та процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч. 2 ст. 394 КПК України щодо позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які в судовому засіданні не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи.

Таким чином, судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, процесуальних доказів та документів, що стосуються речових доказів.

Враховуючи покази обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад інкримінованих йому: кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 185 КК України та кримінального проступку передбаченого ст. 395 КК України .

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному доведена в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 28 ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану та ст. 395 КК України - самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У обвинувальному акті зазначено, що обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, визнання вини (п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 66 КК України), а обставини, які обтяжують покарання не встановлені.

Суд з таким твердженням погоджується.

Призначення покарання

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, один з яких відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків (ст. 395 КК України), інший є тяжким злочином (ч. 2 ст. 28 ч.4 ст. 185).

За досудовою доповіддю: ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства органом пробації оцінено як дуже високий; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінено як дуже високий. Згідно висновку органу пробації: Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу ОСОБА_3 та його спосіб життя, історію правопорушення, а також дуже високу ймовірність повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих oci6). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: проведення індивідуально-профілактичної роботи, участь у соціально-виховних заходах, спрямованих на усвідомлення наслідків своїх протиправних дій, формування навиків щодо контролю над поведінкою та мисленням, отримання навиків правослухняної поведінки та способу життя. У випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробовуванням, вважає доцільним крім обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 додаткові обов`язки передбачені ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення»(а.с.89-97).

Також, суд враховує особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про доцільність призначення такого покарання:

-за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 184 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

-за ст. 395 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік;

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у період з 16.05.2025 по 20.04.2024 включно, з розрахунку один день тримання під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.

Разом із тим, суд погоджуючись із позицією прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, дійшов переконання про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без його ізоляції від суспільства із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, з визначенням іспитового строку в три роки.

Суд дійшов висновку, що саме такий захід впливу на засудженого є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В даному випадку, за переконанням суду, зазначене покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

Суд враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у постанові від 28.05.2020 (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_3 саме такого виду покарання.

Слід зауважити, що у разі порушення іспитового строку та продовження злочинної діяльності в подальшому ОСОБА_3 понесе відповідне покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Запобіжні заходи

В межах кримінального провадження, що розглядається, обвинуваченому ОСОБА_3 17.05.2025 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Зазначеною ухвалою, відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, на ОСОБА_3 покладені наступні обов`язки:

- прибувати на виклик до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд, у провадженні якого знаходиться справа про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

20.05.2025 ОСОБА_3 звільнено з-під варти з ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» у зв`язку із внесенням застави, таким чином, враховуючи ухвалу слідчого судді від 17.05.2025, ОСОБА_3 рахується таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави з 20.05.2025, а строк дії обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, які покладено на обвинуваченого ОСОБА_3 , до 14.07.2025 (к.п. а.с.62-67, 101,102).

04.07.2025 ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_3 на підставі ч.7 ст.194 КПК України продовжено на 2 місяці, а саме: з 04 липня 2025 року до 02 вересня 2025 року, строк дії обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати на виклик до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд, у провадженні якого знаходиться справа про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Враховуючи положення статей 176, 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає необхідним, до набрання вироком законної сили, продовжити строк дії обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, ОСОБА_3 , а саме: прибувати на виклик до суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд, у провадженні якого знаходиться справа про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Заходи забезпечення кримінального провадження та речові докази

Питання щодо майна, на яке накладено арешт ухвалами слідчих суддів, суд вирішує згідно приписів ч. 4 ст. 174 КПК України.

Частиною 4 статті 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Ухвалою слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 14.02.2025 № 568/229/25 (провадження №1-кс/568/24/25), в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000035 від 13.02.2025, накладено арешт на майно, яке було вилучене в ході огляду місця події 13.02.2025, а саме: на три свині, які вилучено у господарстві, де проживає ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 , та які передано на зберігання на території фермерського господарства «Козин-Рекорд», що в с. Пасіки вул. Берестецька, 2 в Дубенського району Рівненської області; на гужову підводу (віз), який вилучено у господарстві, де проживає ОСОБА_8 , за АДРЕСА_1 , який поміщено для зберігання на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою вул. Пекарська, 32, м. Радивилів Дубенського району Рівненської області, шляхом встановлення заборони власнику розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні (т.ІІІ к.п. а.с.100-102).

Відповідно до пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України речові докази, три свині (Т.ІІІ к.п. а.с. 91-92), залишити у розпорядженні потерпілого - Фермерського господарства «Козин-Рекорд», що в с. Пасіки вул. Берестецька, 2 в Дубенського району Рівненської області.

Відповідно до пункту 1 частини 9 статті 100 КПК України речові докази: гужову підводу (віз) (Т.ІІІ к.п. а.с. 91-92), ліве переднє колесо до гужової підводи (возу) (Т.ІІІ к.п. а.с. 118-119)- повернути законному володільцю ОСОБА_9 .

Речовий доказ, фрагмент сліду протектора шини транспортного засобу, з якого виготовлено гіпсовий зліпок, вилучений 13.02.2025 в ході огляду місця події від 13.02.2025 (Т.ІІІ к.п. а.с. 118-119) знищити

Письмові речові докази (документи), необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному

Частина 1 ст. 126 КПК України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.

Виходячи із п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів, які в силу приписів ч. 1 та 2 ст. 122 цього ж Кодексу несе сторона кримінального провадження, що залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Частина 2 ст. 124 КПК України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до обвинувального акта та долученої до матеріалів кримінального провадження довідки про витрати на проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/118-25/4022-ТР від 19.03.2025 становлять 7 163 гривні 10 копійок (Т. ІІІ к.п. а.с.107).

Отже, з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/118-25/4022-ТР від 19.03.2025 в сумі 7 163 гривні 10 копійок.

Щодо завданої кримінальним правопорушенням шкоди

Згідно обвинувального акта, кримінальним правопорушенням фермерському господарству «КОЗИН-РЕКОРД», код ЄДРПОУ 33021059,юридична адреса с. Пасіки вул.Берестецька, буд.2-в, Козинської територіальної громади, Дубенського району, Рівненської області заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 27 300 грн, яка відшкодована шляхом повернення викраденого.

Потерпіла сторона у кримінальному провадженні, у зв`язку із добровільним відшкодуванням шкоди, претензій немає.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Керуючись ст. ст.314, 368, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 185 та ст. 395 КК України та призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;

-за ст. 395 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у період з 16.05.2025 по 20.05.2025 включно, з розрахунку один день тримання під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до п. 1 і п. 2 ч. 1ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід у виді застави залишити без змін та продовжити ОСОБА_3 строк дії обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати на виклик до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд, у провадженні якого знаходиться справа про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Після набрання вироку законної сили суму застави, яка була внесена ОСОБА_10 , 19 травня 2025 року згідно з квитанцією до платіжної інструкції № 82 від 19.05.2025, в сумі 151 400 (сто п`ядтесят одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок в якості застави за ОСОБА_3 , згідно за ухвали слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області по справі № 568/229/25 від 17.05.2025 повернути в повному обсязі заставодавцю ОСОБА_6 .

Скасувати арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 14.02.2025 № 568/229/25(провадження №1-кс/568/24/25), в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000035 від 13.02.2025 на:

-три свині, які вилучено у господарстві, де проживає ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 , та які передано на зберігання на території фермерського господарства «Козин-Рекорд», що в АДРЕСА_1 ;

-гужову підводу (віз), який вилучено у господарстві, де проживає ОСОБА_8 , за АДРЕСА_1 , який поміщено для зберігання на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою вул. Пекарська, 32, м. Радивилів Дубенського району Рівненської області.

Після набрання вироком законної сили, речові докази:

-три свині, які передано на зберігання на території Фермерського господарства «Козин-Рекорд», що в с. Пасіки вул. Берестецька, 2 в Дубенського району Рівненської області - залишити у розпорядженні потерпілого, Фермерського господарства «Козин-Рекорд»;

-гужову підводу (віз), який поміщено для зберігання на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою вул. Пекарська, 32, м. Радивилів Дубенського району Рівненської області та ліве переднє колесо до гужової підводи (возу), яке зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області - повернути законному володільцю ОСОБА_9 ;

-фрагмент сліду протектора шини транспортного засобу, з якого виготовлено гіпсовий зліпок, вилучений 13.02.2025 в ході огляду місця події від 13.02.2025, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області знищити;

Матеріали кримінального провадження №0000142 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №568/846/25, провадження №1-кп/568/92/25.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати, на користь держави в сумі 7 163 (сім тисяч сто шістдесят три) гривні 10 (десять) копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_11