Справа № 455/472/25
Провадження № 1-кп/455/141/2025
У Х В А Л А

Іменем України

28 липня 2025 року м. Старий Самбір

Старосамбiрський районний суд Львiвської областi

у складі головуючого - суддi ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження №0000098 від 24.02.2025 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, оператора котельні ТзОВ "ЕІМО", військовозобов`язаного, судимості немає, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

за участю: сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ;

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним у зв`язку з прийняттям Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року "Про загальну мобілізацію", будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки на загальну мобілізацію, прибув 23 жовтня 2024 року до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 та пройшов військово-лікарську комісію, якою визнаний здоровим та придатним до проходження військової служби.

В подальшому, ОСОБА_3 , 22.01.2025, вручалась повістка, згідно якої він мав з`явитися 22.01.2025 року о 19:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на відправку для проходження військової служби під час мобілізації, однак ОСОБА_3 будучи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться в АДРЕСА_2 відмовився від одержання повістки про що було складено Акт про відмову від відправки в Збройні сили України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації та в подальшому без поважних причин, маючи можливість прибути, 22.01.2025 року, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від З березня 2022 року № 2105-ІХ «Про загальну мобілізацію», тобто ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

В подальшому, ОСОБА_3 , 21.02.2025 року, вручалась повістка, згідно якої він мав з`явитися 21.02.2025 року на 12:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 на відправку для проходження військової служби під час мобілізації, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації та в подальшому без поважних причин, маючи можливість прибути, 21.02.2025 року, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться в АДРЕСА_3 , чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 3 березня 2022 року № 2105- ІХ «Про загальну мобілізацію», тобто ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_3 , обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

15.07.2025 року до суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки. Вказане клопотання адвокат обгрунтовує тим, що ОСОБА_3 з 19.07.2022 року працює на посаді оператора котельні за основним місцем праці, що підтверджується Наказом №180-К від 19.07.2022 року ТзОВ «ЕІМО». ОСОБА_3 , як працівник критичної інфраструктури є заброньованим, тому не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Відповідно до Рішення №768/0/5-25ВА Львівської обласної військової адміністрації від 02.07.2025 року ТзОВ «ЕІМО» визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Зазначає, що оскільки ОСОБА_3 вперше вчинив нетяжкий злочин, який не є корупційним та не пов`язаний з порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, на даний час є заброньований та отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на воєнний час, на момент розгляду кримінального провадження внаслідок зміни обстановки перестав бути суспільно небезпечним, а тому є підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 , з думкою якої погодився обвинувачений ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор не заперечив проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого.

Дослідивши подане клопотання, заслухавши пояснення обвинуваченого, його захисника, думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За змістом ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст.48 КК України це право, а не обов`язок суду.

Застосування ст.48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Відповідно до положень ст.48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Стаття 48 КК України передбачає дві самостійні підстави звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності. Таке звільнення може мати місце, коли внаслідок зміни обстановки вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або особа перестала бути суспільно небезпечною.

Зі змісту вказаної норми Закону вбачається, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.

При цьому, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, за якої особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен навести у судовому рішенні дані, які би свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою. Висновок про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен зробити на підставі комплексного вивчення обстановки життєдіяльності суб`єкта та її впливу на його поведінку.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст.48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам необхідно розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто у об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст.48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Військовозобов`язаний ОСОБА_3 працює в ТзОВ «ЕІМО» на посаді оператора котельні, якому було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 02.07.2026 року.

З витягу військово-облікового документа «Резерв +», сформованого 05.07.2025 від відомо, що ОСОБА_3 є заброньованим до 02.07.2026 року.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, є нетяжким, відсутні обставини, що обтяжують покарання. Також суд враховує дані про винну особу, який є працюючим, від слідства або суду не ухилявся.

Тому враховуючи те, що на даний час ОСОБА_3 має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, що на думку суду, суттєво впливає на його поведінку та свідчить, що вказана особа перестала бути суспільно небезпечною. Відтак, з огляду на вищенаведене, з врахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України - ухилення від призову за мобілізацією на особливий період та на момент розгляду справи, змінилася обстановка, так як військовозобов`язаному до 02.07.2026 року надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, а тому вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність.

Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про те, що обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення. У результаті таких змін в житті обвинуваченого ОСОБА_3 істотно змінилась морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим, на думку суду, втрачається доцільність застосування до нього заходів кримінально-правового впливу.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1, 4 ст.286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, суд вважає обґрунтованим клопотання сторони захисту і приходить до висновку про те, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України, відтак, кримінальне провадження відносно останнього слід закрити.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Майнова шкода відсутня.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.48 КК України, п.2 ч.1 ст.284, ст.395, ст.477 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження №0000098 від 24.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст.336 КК України - закрити.

Речові докази, а саме:

-направлення на медичний огляд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.03.2023 року № 355;

-розписку про отримання повістки про явку за викликом від 21.02.2025 року №1688, на ОСОБА_3 ;

-картку обстеження та медичного огляду на ОСОБА_3 ;

-довідку військово-лікарської комісії № 335 від 16.03.2023 року на ОСОБА_3 , які знаходяться в матеріалах крмінального провадження №0000098 від 24.02.2025 року повернути до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Повний текст ухвали складено та проголошено о 14 годині 45 хвилини 29.07.2025 року.

Суддя ОСОБА_1