Справа № 138/696/25
Провадження №:1-кс/138/362/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку скаргу адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах скаржника ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області з розгляду клопотання про виконання процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у певний строк у кримінальному провадженні №0000066 від 27.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах скаржника ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області з розгляду клопотання про виконання процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у певний строк у кримінальному провадженні №0000066 від 27.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

В обґрунтування доводів скарги скаржник зазначив, що на досудовому розслідуванні сектору дізнання Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000066 від 27.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України за фактом самовільного, всупереч встановленому порядку, здійснення будівництва за адресою: вул. Стависька, буд. 17 у м. Могилів-Подільський, у якому заявником є ОСОБА_3 . 25.02.2025 року ОСОБА_3 звернувся до дізнавача із заявою про залучення як потерпілого по кримінальному провадженню №0000066 від 27.09.2024 року та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Як зазначає скаржник в скарзі, що 19.03.2025 ознайомившись із матеріалами судової справи № 138/696/25 він отримав фотокопії листа-відповіді від 27.02.2025 № 56510-2025 з якої вбачається, що дізнавач відмовив у визнанні ОСОБА_3 потерпілим за заявою від 25.02.2025 року, так як 30.10.2024 року постановою дізнавача скаржнику вже було відмовлено у визнанні потерпілим у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим задовольнити прохання про залучення як потерпілого не представляється можливим. Аналогічні підстави для відмови у задоволення клопотання ОСОБА_3 від 03.03.2025 року про виконання процесуальних дій з збирання доказів та про залучення експерта для проведення експертизи вказані у листах-відповідях від 06.03.2025 № 63165-2025 та від 07.03.2025 № 63164-2025.

Як вказує у скарзі ОСОБА_3 , що із листа від 27.02.2025 року № 56510-2025, яким повідомляється заявник про відмову у визнанні потерпілим, він не складений у формі постанови, тому не є рішенням дізнавача в розумінні ч. 5 ст. 55 КПК України.

Тому скаржник просить поновити строк на оскарження бездіяльності дізнавача, яка полягає у невизнанні потерпілим та не вчиненні процесуальних дій, а також зобов`язати старшого дізнавача сектору дізнання Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 або іншу уповноважену особу, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000066 від 27.09.2024 року розглянути заяву ОСОБА_3 від 25.02.2025 року вх. № 1715-м від 25.02.2025 року) про залучення його до провадження як потерпілого, в порядку та строки передбачені КПК України, та про результати розгляду повідомити заявника - ОСОБА_3 .

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_4 вимоги зазначені в скарзі підтримав, просив її задовольнити з підстав зазначених в скарзі.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив в задоволенні скарги відмовити в зв`язку з її необґрунтованістю.

Представник СД ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Представники Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури, Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, заяви учасників процесу, матеріали кримінального провадження №0000066 від 27.09.2024, слідчий суддя приходить до такого висновку:

згідно зі ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Умовами застосування наслідків пропуску строку звернення до суду є насамперед його пропуск та відсутність поважних причин його пропуску.

Поважними причинами пропущення строку є причини, які не залежать від волі позивача та виключають (ускладнюють) можливість його звернення до суду з адміністративним позовом у визначений законом строк.

Наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Шевченко проти України, п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких полягає в тому, щоб не допустити судовий процес у безладний рух.

Проте не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя має бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

В рішеннях від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Есколано Каваніллес проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

З огляду на викладене, керуючись принципом верховенства права, суд доходить висновку, що пропущений строк підлягає поновленню, за обставин зазначених в даній скарзі.

Частиною 3 ст. 8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає, що на стадії досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином умовою для прийняття слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, визначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України. При цьому саме на слідчого покладається обов`язок довести відсутність підстав для залучення особи до участі у кримінальному провадженні як потерпілого.

Доведеність порушеного права, завдання шкоди є обставинами, які підлягають встановленню під час досудового розслідування (ст. 91 КПК України).

Крім того, очевидність і достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання особи потерпілим.

За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчий суддя встановив, що сектором дізнання Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000066 від 27.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України за фактом самовільного, всупереч встановленому порядку, здійснення будівництва за адресою: вул. Стависька, буд. 17 у м. Могилів-Подільський, у якому заявником є ОСОБА_3 .

З листа Вінницької обласної прокуратури вбачається, що постановою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури від 08.04.2025 згідно з ч.5 ст.36 КПК України прийнято рішення про здійснення подальшого досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні дізнавачами відділення поліції №2 Тульчинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. Кримінальне провадження для організації подальшого розслідування скеровано керівнику Тульчинської окружної прокуратури.

25.02.2025 року ОСОБА_3 звернувся до дізнавача із заявою про залучення як потерпілого до кримінального провадження №0000066 від 27.09.2024 року та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Відповідно до наданої дізнавачем письмової відповіді № 56510-2025 від 27.02.2025 встановлено, що клопотання заявника про залучення його як потерпілого не розглядалось, оскільки 31.10.2024 була винесена постанова про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у цьому провадженні.

Таким чином, слідчим суддею достовірно встановлено, що заяву від 25.02.2025 року ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні під час досудового розслідування у порядку, визначеному ст.55 КПК України слідчий з прийняттям відповідного процесуального рішення не розглянув.

При цьому, слідчий суддя враховує положення ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого у разі наявності підстав для відмови у задоволенні заяви приймається у формі постанови.

Станом на день розгляду скарги, слідчому судді не надано будь-яких доказів, що вищевказана заява від 25.02.2025 розглянута і за її наслідками розгляду прийнято відповідне процесуальне рішення в порядку ст. 55 КПК України, а отже слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим допущена бездіяльність, яка полягає у невиконанні процесуальної дії у визначений законом строк.

Слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних органом досудового розслідування доказів на етапі розслідування й не може переймати на себе функції органу досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скаргу слід задовольнити та зобов`язати уповноважену особу, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 27.09.2024, розглянути заяву ОСОБА_3 від 25.02.2025 року (вх. № 1715-м від 25.02.2025 року) про залучення його до провадження як потерпілого, в порядку та строки передбачені КПК України, та про результати розгляду повідомити заявника - ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 55, 110, 303-307, 309 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження бездіяльності дізнавача, яка полягає у невизнанні потерпілим та невчиненні процесуальних дій.

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах скаржника ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області з розгляду клопотання про виконання процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у певний строк у кримінальному провадженні №0000066 від 27.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 27.09.2024, розглянути заяву ОСОБА_3 від 25.02.2025 року (вх. № 1715-м від 25.02.2025 року) про залучення його до провадження як потерпілого, в порядку та строки передбачені КПК України, та про результати розгляду повідомити заявника - ОСОБА_3 .

Матеріали кримінального провадження №0000066 від 27.09.2024 повернути до відділення поліції №2 Тульчинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_7