Справа № 635/3338/25
Провадження №1-кс/635/831/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2025 року, смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000372 від 01.05.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором-заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000372 від 01.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ відділення поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 від 01.05.2024за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.04.2025 приблизно о 20:30, будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, спрямованим на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи поряд з будинком № 13 по вул. Сонячній в с. Вільхівка Харківського району Харківської області, біля автомобіля Ford Focus, д.н.з НОМЕР_1 , синього кольору та автомобіля Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , усвідомлюючи, що він перебуває в публічному місці та його дії грубо порушують громадський порядок,з надуманих мотивів, реалізуючи свій умисел спрямований на порушення громадського порядку, в частині забезпечення спокійних умов відпочинку людей, діючи з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими правилами і нормами поведінки та моралі, бажаючи самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності, добропристойності, усвідомлюючи протиправність, суспільно небезпечний характер та наслідки своїх дій, бажаючи їх настання, діючи з особливою зухвалістю, що знайшла свій вираз в прагненні показати свою перевагу над іншими особами, тримаючи в руках приведений у бойову готовність гранату Ф-1, кинув її в бік автомобілей, внаслідок чого вона вибухнула та тим самим пошкодила автомобіль марки Ford Focus, д.н.з НОМЕР_1 , синього кольору та автомобіль Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 .

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85, пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», по всій території України введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.

Так, ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та у невстановлений досудовим розслідуванням час, незаконно придбав бойові припаси. У подальшому ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21.08.1998 і «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, забрав предмет схожий на гранату та зберігав без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 30.04.2025 у період часу з 21:35 до 22:43 працівниками поліції під час проведення огляду за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Вільхівка, вул. Сонячна, біля буд. 13, виявлено та вилучено: металеві уламки різної форми та розмірів (розміри характерні осколковим елементам ймовірно ручної осколкової гранати типу Ф-1), спусковий важель з наявним маркуванням «41-87 УЗРГМ-2 346-2» з верхньої частини, «386-138-37» з нижньої сторони, полімерна заглушка від ручних осколкових гранат, яку ОСОБА_4 30.04.2025 приблизно о 20:30, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поряд з будинком № 13 по вул. Сонячній в с. Вільхівка Харківського району Харківської області, кинув в бік автомобілей, внаслідок чого вона вибухнула та тим самим пошкодила автомобіль марки Ford Focus, д.н.з НОМЕР_1 , синього кольору та автомобіль Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 .

Органом досудового розслідування 01.05.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України (хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю) та ч.1 ст.263 КК України (придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу).

Вивчаючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , встановлено, що він є уродженцем м.Харків, громадянином України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимий, не працюючий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами та іншими зібраними матеріалами в їх сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу, згідно з п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

п.1 Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Так, злочини, які інкримінуюється ОСОБА_4 є тяжкими та за вчинення яких законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

п.3 Незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому кримінальному провадженні.

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером вчиненого злочину, а саме підозрюваним ОСОБА_4 отримані копії матеріалів кримінального провадження, в яких зазначені відомості про свідків і потерпілого, їх місце мешкання і засоби зв`язку, у разі перебування на свободі він зможе здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілого, чим перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

п.5 Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 відомі відомості про свідків і потерпілого і він може продовжити злочинну діяльність й надалі вчиняти злочини, в тому числі проти громадської безпеки і громадського порядку та моральності, що свідчить про його соціальну небезпеку та унеможливлює перебування підозрюваного на даний час у суспільстві.

Слідчий зазначає, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, характеру та фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкості та даних про особу підозрюваного, відносно останнього, має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку.

В судовому засіданні прокурором підтримано зазначене клопотання, з посиланням на існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 просив застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Зазначив, що ОСОБА_4 здійснює волонтерську діяльність, ремонтує машини ЗСУ, за що отримував подяки від командирів військових частин, він має постійне місце проживання, дитину, цивільну дружину. Він знайшов гранату, не думав, що вона бойова, тілесних ушкоджені нікому не завдано, а пошкоджені автомобілі він відремонтує. Клопотання не в повній мірі обґрунтоване, ризики не повинні бути гіпотетичними, а підтверджені відповідними доказами. ОСОБА_4 не має наміру переховуватись чи на когось впливати, чи вчиняти інші злочини, буде співпрацювати із слідством, тому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за фактичним місцем його проживання забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані суду докази, слідчим суддею встановлено наступне.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

У провадженні СВ відділення поліції №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000372 від 01.05.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України.

01.05.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України, суд вважає доведеним, не викликає сумніву і правильність кваліфікації дій підозрюваного.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у своїй сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 30.04.2025; протоколом огляду місця події від 01.05.2025; протоколом огляду місця події від 01.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.05.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 01.05.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 01.05.2025; іншими доказами у сукупності.

Отже, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень проти громадського порядку і моральності та громадської безпеки.

При вивченні особи підозрюваного судом встановлено, що останній є громадянином України, уродженцем м.Харків, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має середню освіту та тимчасово ніде не працює, в силу ст.89 КК України не судимий.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, та за ч.1 ст.263 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Дослідивши надані докази у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність прокурором обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.4 ст.296 та ч.1 ст.263 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 , офіційно не працює, не одружений, вчинив злочини проти громадського порядку і моральності та громадської безпеки, за які передбачено позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Викладене свідчить, що знаходячись на волі, ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання, яка загрожує йому, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. В даному випадку існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зважаючи на те, що суд досліджує докази безпосередньо під час судового розгляду, а ОСОБА_4 обізнаний про місце мешкання потерпілого та свідків, то з метою уникнення кримінальної відповідальності та щоб останні не давали свідчення в суді або змінили раніше надані покази, він може здійснювати незаконний вплив на них, у даному випадку існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, враховуючи, що підозрюваному відомі анкетні дані свідків та потерпілого, враховуючи характер і обставини кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, тому знаходячись на волі, підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, в тому числі проти громадського порядку та безпеки, тому слідчий суддя приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Підсумовуючи наведене, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінується підозрюваному, враховує обставини інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, дані про його особу, обставини, передбачені ст. 194 КПК України, що доведені прокурором у судовому засіданні, а також той факт, що в даному випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу не можливо, оскільки інші заходи, на думку суду, не зможуть запобігти заявленим ризикам.

Посилання захисника щодо наявності у підозрюваного подяк та грамот за допомогу ЗСУ жодним чином не мінімізує ризики, заявлені прокурором. Крім того, підозрюваний навіть не знає повної адреси, за якою фактично проживає і за якою просить застосувати домашній арешт. Як він зазначив в судовому засіданні за даною адресою він проживає з цивільною дружиною і дитиною за усною домовленістю із власником, в той час жодних доказів його фактичного проживання за вказаною адресою не надано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із визначенням розміру застави, оскільки ні слідчим в клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не наведено жодних підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 без визначення розміру застави.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає можливим визначити розмір застави у межах п.2 ч.5 ст. 182 КПК у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відтак викладені факти виправдовують тримання підозрюваного під вартою. При цьому, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії кримінального процесу в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що досудове розслідування тільки розпочато, а на час розгляду зазначеного клопотання, враховуючи вищевказані підстави, саме запобіжний захід у виді тримання під вартою з застосуванням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб може запобігти заявленим ризикам і забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст.177, 193,194, 197, 371-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000372 від 01.05.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», тобто до 29 червня 2025 року включно.

Визначити щодо ОСОБА_4 суму застави у розмірі у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, бе дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали до 29 червня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той саме строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Повний текст ухвали оголошено 06 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1