Справа № 358/931/22 Провадження № 1-кс/358/146/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області, при секретарі судового засідання - ОСОБА_1 , за участю прокурора - ОСОБА_2 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Обухівського РУП ГУНП в Київської області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, в рамках кримінального провадження № 0001190 від 11.10.2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, не депутата, маючого вищу освіту, не одруженого, востаннє зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніш не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з клопотання, слідчим відділом Обухівського РУП ГУНП в Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001190 від 11.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.10.2021 близько 23 год. 45 хв., точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні розважального закладу, а саме кафе «Санрайс», що знаходиться за адресою: площа Ярослава Мудрого, 1, м. Богуслав Обухівського району Київської області, в якому на той час перебували сторонні особи, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що виразилося у заподіянні потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , знаходячись в громадському місці в присутності великої кількості очевидців, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нахабно демонструючи зневажливе ставлення до загальноприйнятих правил поведінки і норм моралі, підійшов до раніше не знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які в цей час перебували в центральній частині танцювального майданчику кафе «Санрайс» та вступив з ними у суперечку, в ході якої безпричинно наніс ОСОБА_11 та ОСОБА_9 по два удари кулаком лівої руки в область обличчя кожному, від чого ОСОБА_9 та ОСОБА_11 впали на підлогу. В цей час, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 знаходячись в громадському місці в присутності великої кількості очевидців, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства нахабно демонструючи зневажливе ставлення до загальноприйнятих правил поведінки і норм моралі приєдналися до вчинення хуліганських дій, розпочатих ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої хуліганські дії, вчинені групою осіб в громадському місці в присутності великої кількості очевидців, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_12 , який в цей час лежав на підлозі ще не менше шести ударів кулаком лівої руки в область голови та тулуба. Після чого, продовжуючи свої хуліганські дії, вчинені групою осіб, ОСОБА_7 один раз вдарив ОСОБА_10 ступнею лівої ноги в область тулуба, після чого вхопив ОСОБА_10 за одяг, в який той був одягнений та почав його шарпати, в ході чого ще один раз вдарив його ступнею лівої ноги в область тулуба та разом з ним впав на підлогу, де продовжив нанесення ударів руками в область тулуба ОСОБА_10 поки дії ОСОБА_7 не були припинені охоронцем ОСОБА_13 . Продовжуючи свої хуліганські дії, вчинені групою осіб, ОСОБА_7 наніс один удар ступнею лівої ноги в область голови ОСОБА_11 , який в цей час знаходився на підлозі разом з ОСОБА_6 . Після чого, продовжуючи свої хуліганські дії, вчинені групою осіб ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_9 , який в цей час стояв поруч з барною стійкою в центральній частині розважального закладу, та один раз кулаком лівої руки вдарив його в область обличчя, від чого ОСОБА_9 впав на підлогу. Після цього ОСОБА_7 направився до виходу з приміщення розважального закладу та з місця події зник у невідомому напрямку.

В ході вчинення хуліганських дії, групою осіб, ОСОБА_8 знаходячись в громадському місці в присутності великої кількості очевидців, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нахабно демонструючи зневажливе ставлення до загальноприйнятих правил поведінки і норм моралі, підбіг до раніше не знайомого ОСОБА_11 , який в цей час перебував в центральній частині танцювального майданчику кафе «Санрайс» та безпричинно наніс ОСОБА_11 два удари кулаком лівої та правої рук в область голови, після чого його хуліганські дії було зупинено охоронцем закладу ОСОБА_13 . Продовжуючи свої хуліганські дії, вчинені групою осіб в громадському місці, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_11 , який знаходився в положенні лежачи на підлозі, на якому зверху перебував ОСОБА_6 , який тримав його та наносив йому удари, вхопив ОСОБА_11 за куртку, в яку той був одягнений та з силою тягнув її до себе, після чого, не менше чотирьох разів кулаком лівої руки наніс удари в область голови та тулубу ОСОБА_11 , після чого його дії було зупинено сторонньою особою.

В ході вчинення хуліганських дій, групою осіб, ОСОБА_6 знаходячись в громадському місці в присутності великої кількості очевидців, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нахабно демонструючи зневажливе ставлення до загальноприйнятих правил поведінки і норм моралі підбіг до раніше не знайомого ОСОБА_10 та, знаходячись в положенні стоячи, обличчям до останнього, який в цей час знаходився в положенні стоячи з нахилом тулубу вперед спиною до нього, один раз кулаком правої руки вдарив його в область спини, після чого його дії були зупинені охоронцем закладу ОСОБА_13 . Продовжуючи свої хуліганські дії, вчинені групою осіб, ОСОБА_6 підійшовши до ОСОБА_11 , обхопив його обома руками за тулуб та за допомогою власної фізичної сили, перекинув його через себе та повалив на підлогу, після чого притиснувши його до підлоги тулубом та лівою рукою, наніс ОСОБА_11 не менше восьми ударів кулаком правої руки в область голови та тулубу, після чого його дії було зупинено сторонньою особою.

Внаслідок спільних хуліганських дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які вчинялися в присутності великої кількості очевидців та мали триваючий характер, роботу розважального закладу - кафе «Санрайс» було припинено, а потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження.

В ході досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійної рани лобної ділянки праворуч, гематоми правого ока, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

В ході досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої брови, нижнього повіка правого ока, синця навколо ока, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В ході досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_10 виявлене тілесне ушкодження у вигляді розриву капсули міжфалангового суглоба 5-го пальця лівої кисті, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

11.10.2022 вжито заходів, передбачених Законом для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України, у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до листа управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Київській області, 30.01.2022 ОСОБА_6 перетнув українсько-польський кордон в місці пропуску Рава-Руська та виїхав за межі України.

Відповідно до інформації з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМ УДМС в м. Києві та Київській області, 20.02.2020 ОСОБА_6 знято з реєстрації в АДРЕСА_1 .

З метою виклику до органу досудового розслідування ОСОБА_6 , встановлено, що на території Київської області перебуває мати останнього ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 , можливі місця перебування - АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 .

07.10.2022 на номер телефону ОСОБА_14 здійснено телефонний дзвінок, та в ході телефонної розмови було запропоновано 10.10.2022 прибути до Обухівського РУП ГУНП в Київській області для отримання повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повідомлено про необхідність явки останнього до органу досудового розслідування, на що остання повідомила, що перетелефонує згодом та узгодить час явки.

В подальшому, ОСОБА_14 не перетелефонувала, до органу досудового розслідування не з`явилась, на телефонні дзвінки 10.10.2022 та 11.10.2022 не відповідала та слухавку не піднімала.

11.10.2022 у месенджерах «Вотсап» та «Телеграм» останній було надіслано повідомлення про підозру її сину - ОСОБА_6 , повідомлення доставлено, зворотній зв`язок відсутній.

Крім цього, для виконання положень КПК України та вжиття заходів до повідомлення про підозру ОСОБА_6 на всі можливі адреси проживання чи перебування останнього та його родичів, а саме: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , направлено письмові повідомлення про підозру ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України.

Так, 28.04.2025 підозрюваного ОСОБА_6 постановою слідчого оголошено в міжнародний розшук, оскільки його місце перебування не відомо, останній ухиляється від органів досудового слідства та суду, а також наявні відомості про перетин ОСОБА_6 державного кордону в місці пропуску Рава-Руська.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вище вказаного злочину підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження №0001190 від 11.10.2022;

- протоколом огляду місця події від 30.09.2021;

- заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 04.10.2021;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 19.10.2021;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 від 16.12.2021;

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 23.08.2022;

- протоколом проведення впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_9 від 23.08.2022;

- протоколом проведення огляду відеозапису за участі ОСОБА_9 від 23.08.2022;

- висновком судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_9 №57;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 08.12.2021;

- висновком судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_10 №59;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_10 від 16.12.2021;

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 23.08.2022;

- протоколом проведення впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_10 від 23.08.2022;

- протоколом проведення огляду відеозапису за участі ОСОБА_10 від 23.08.2022;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 08.12.2021;

- висновком судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_11 №58;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_11 від 16.12.2021;

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 20.09.2022;

- протоколом проведення впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_11 від 20.09.2022;

- протоколом проведення огляду відеозапису за участі ОСОБА_11 від 20.09.2022;

- рапортами співробітників;

- поштовими повідомлення від 11.10.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19.08.2022;

- повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 11.10.2022.

В ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, невиконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) та (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдова) слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив нетяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 4 років, у разі визнання ОСОБА_6 винним, що дає підстави вважати, що він може переховуватись від правоохоронних органів з метою уникнення кримінальної відповідальності. В ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження вжито всіх заходів для встановлення місця перебування ОСОБА_6 , однак останній за місцем проживання відсутній, та відповідно до облікових даних перебуває за межами України.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних, обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Незаконний вплив з боку підозрюваного на учасників кримінального провадження може призвести до зміни їх показів та перешкодити кримінальному провадженню таким чином.

На даний час є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, надасть можливість підозрюваному зникнути та переховуватись від слідства та суду для уникнення кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, оскільки під впливом розуміння інкримінованого йому правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній вчинив тяжкий злочин та може уникати явки до органу досудового слідства та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування.

До підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть виступити його поручителями.

Запобіжний захід у вигляді застави також не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку з тим, що відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Підозрюваний відповідно до ст. 183 ч. 2 п. 3 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3, 5, 6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив нетяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 4 років, у разі визнання його винним, підозрюваний не вживав заходів до повідомлення правоохоронних органів про вчинений ним злочин, ухиляється від слідства та суду, переховується від органів досудового розслідування, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення, та те, що існують підстави вважати, що ОСОБА_6 у разі обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, буде вживати заходів до того, щоб незаконно впливати на потерпілих та свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні необхідне з метою забезпечення виконання процесуальних рішень у даному провадженні та покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Зазначена вимога міститься й у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Крім того, відповідно до вимог Правил Інтерполу з обробки інформації (INTERPOL's Rules on the Processing of Data) для внесення в міжнародну розшукову базу інформації щодо злочинців з метою встановлення місця знаходжения, арешту та подальшої екстрадиції на територію України для подальшого розслідування або відбування покарання за скоєний злочин (злочини) є наявність ухвали слідчого судді (суду) саме про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якій відсутні посилання на використання каналів Інтерполу для доведення факту оголошення особи в міжнародний розшук, або копія вироку суду із підтвердженням набуття ним законної сили.

Разом з тим, відповідно до положень Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5 «Про затвердження Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол», уповноважений підрозділ запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну, за таких умов: вчинене особою діяння кваліфіковано як злочин відповідно до Кримінального кодексу України; особу в установленому законодавством порядку оголошено в розшук правоохоронними органами України: для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше двох років; для виконання вироку, яким особу засуджено до позбавлення волі на термін щонайменше шість місяців, або якщо невідбута особою частина покарання становить не менше шести місяців.

Так, для запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу формуляр для запиту публікації Червоного оповіщення, а також встановлену Наказом інформацію та документи, зокрема, обов`язковою умовою є надання завіреної копії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії досудового розслідування.

Кримінальний процесуальний закон розрізняє обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке здійснюється за відсутності підозрюваного у разі оголошення його в міжнародний розшук і застосування цього запобіжного заходу, що здійснюється за участю підозрюваного після його затримання і доставки до місця кримінального провадження.

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 18.12.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_6 надано дозвіл на затримання, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 18.06.2025.

Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_6 до теперішнього часу не надалося можливим.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно ОСОБА_6 , посилаючись на існування в рамках кримінального провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та те, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування, виїхав за межі України, у зв`язку із чим його оголошено у міжнародний розшук.

У судовому засіданні:

- прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити.

- захисник підозрюваного поклався на розсуд суду.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів поданого клопотання вбачається, що 11.10.2022 року відносно ОСОБА_6 було складено письмове повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України.

Відповідно до листа управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Київській області, 30.01.2022 ОСОБА_6 перетнув українсько-польський кордон в місці пропуску Рава- Руська та виїхав за межі України.

Відповідно до інформації з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМ УДМС в м. Києві та Київській області, 20.02.2020 ОСОБА_6 знято з реєстрації в АДРЕСА_1 .

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_6 , вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, зокрема 07.10.2022 на номер телефону мати ОСОБА_6 - ОСОБА_14 здійснено телефонний дзвінок, в ході телефонної розмови було запропоновано 10.10.2022 прибути до Обухівського РУП ГУНП в Київській області для отримання повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повідомлено про необхідність явки останнього до органу досудового розслідування, на що ОСОБА_14 повідомила, що перетелефонує згодом та узгодить час явки. В подальшому ОСОБА_14 не перетелефонувала, до органу досудового розслідування не з`явилася, на телефоні дзвінки 10.10.2022 та 11.10.2022 не відповідала та слухавку не піднімала.

Також, додатково 11.10.2022 року у месенджерах «WhatsApp» та «Telegram» ОСОБА_14 надіслано повідомлення про підозру її сину - ОСОБА_6 - повідомлення доставлено, зворотній зв`язок відсутній.

Крім цього, для виконання положень КПК України та вжиття заходів до повідомлення про підозру ОСОБА_6 на всі можливі адреси проживання чи перебування останнього та його родичів, а саме АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 направлено письмові повідомлення про підозру ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України підтверджується долученими до клопотання матеріалами у своїй сукупності, зокрема: витягом з кримінального провадження №0001190 від 11.10.2022; протоколом огляду місця події від 30.09.2021; заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 04.10.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 19.10.2021; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 від 16.12.2021; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 23.08.2022; протоколом проведення впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_9 від 23.08.2022; протоколом проведення огляду відеозапису за участі ОСОБА_9 від 23.08.2022; висновком судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_9 №57; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 08.12.2021; висновком судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_10 №59; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_10 від 16.12.2021; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 23.08.2022; протоколом проведення впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_10 від 23.08.2022; протоколом проведення огляду відеозапису за участі ОСОБА_10 від 23.08.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 08.12.2021; висновком судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_11 №58; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_11 від 16.12.2021; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 20.09.2022; протоколом проведення впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_11 від 20.09.2022; протоколом проведення огляду відеозапису за участі ОСОБА_11 від 20.09.2022; рапортами співробітників; поштовими повідомлення від 11.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19.08.2022; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 11.10.2022, іншими матеріалами досудового розслідування в своїй сукупності.

Дані, що містяться у наданих слідчому судді копіях матеріалів кримінального провадження № 0001190 від 11.10.2022 можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 КК України, та виправдовують подальше розслідування.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчим скеровано вимогу в порядку ст.ст. 36, 93 КПК України начальнику Головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації ДПС України, щодо перетину державного кордону України та адміністративної межі на виїзд з України громадянином України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та отримано відповідь 24.02.2025 року про те, що ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.01.2022 року о 02:33 год через Пункт пропуску «Рава-Руська» здійснив перетин державного кордону України ТЗ НОМЕР_2 до теперішнього часу на територію України не повернувся.

У відповідності до вимог КПК України, постановою т.в.о заступника начальника СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_17 , оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 . Здійснення розшуку ОСОБА_6 доручено СКП відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

В подальшому, ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 18.12.2024 у справі №358/931/22 (провадження № 1-кс/358/340/24) відносно підозрюваного ОСОБА_6 надано дозвіл на затримання, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 18.06.2025.

Надалі, слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області винесено постанову про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Біла Церква Київської області, громадянина України, не депутата, маючого вищу освіту, не одруженого, востаннє зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні, внесеному 11.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001190, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є основним ризиком, який обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів.

Досліджуючи практику Європейського суду з прав людини, можливо дійти висновку, що небезпеку переховування від правосуддя необхідно визначати з урахуванням низки релевантних чинників, серед яких доцільно виокремити особистість обвинуваченого, його моральні якості та переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, його міжнародні контакти у поєднанні із загрозою суворості можливого покарання (рішення у справах «Пунцельт проти Чехії», «В. проти Швейцарії).

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є нетяжким злочином та передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років, що саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім того ОСОБА_6 на даний час переховується від органів досудового розслідування, оголошений в міжнародний розшук.

Отже, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує покарання, що передбачене законом за вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_6 та, оцінюючи його у сукупності з іншими наведеними вище обставинами, встановленими в ході розгляду клопотання, приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні.

Перевіряючи наявність зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на потерпілого , свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України. За таких обставин, заборона спілкуватися з певними визначеними особами, як наслідок встановлення ймовірного впливу на них, є об`єктивною необхідністю забезпечення «недоторканості» показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

На думку слідчого судді, з метою подальшого безперешкодного розслідування по встановленню усіх обставин у цьому провадженні, необхідно обмежити підозрюваного у можливості спілкування з потерпілим і свідками у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Як зазначалося вище, згідно матеріалів клопотання, постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено в міжнародний розшук.

Враховуючи викладене, при вирішенні питання достатності вказаної постанови слідчого для встановлення факту оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Частиною 2 ст. 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя зазначає, що іншого порядку оголошення особи в міжнародний розшук ні чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, ані інші спеціальні нормативно-правові акти не містять.

При цьому, згідно розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої спільним Наказом 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5, яким визначено порядок реалізації постанови у міжнародний розшук з публікацією Червоного оповіщення, а саме, що підставою для міжнародного розшуку, зокрема є ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії досудового розслідування.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що наявна в матеріалах клопотання постанова слідчого про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук, в повній мірі є достатньою для підтвердження факту оголошення вказаної особи в міжнародний розшук.

Згідно з роз`ясненням Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ відповідно до статті 84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07, публікацію циркулярного розшукового повідомлення про міжнародний розшук особи з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральним органом щодо видачі (екстрадиції) та Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буде запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП-Інтерпол у порядку передбаченому чинним законодавством.

На дев`яносто дев`ятій сесії (27.02-03.03.2017) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2 Правил Організації.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України визначено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою.

Враховуючи викладені обставини у сукупності, з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи, що підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Слідчий суддя наголошує, що нормою 2 ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчого, після затримання підозрюваної особи і не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця здійснення досудового розслідування слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що на даний час вирішується питання саме про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вирішення питання про застосування такого запобіжного заходу буде вирішуватися окремо у випадку його затримання, слідчий суддя, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України не вирішує питання про визначення того чи іншого розміру застави, а також, згідно ч. 4 ст. 196 КПК України, не визначає дату закінчення строку дії ухвали у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 281, 309, 575 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

За відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, РНОКПП НОМЕР_3 , обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання ОСОБА_6 і не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження доставити ОСОБА_6 до слідчого судді, суду для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Копії цієї ухвали вручити підозрюваному при його затриманні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_18