В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , одноособово розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до вимог статей 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 30.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Розаліївка Білоцерківського району Київської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, вдови, працюючої сторожем в дошкільному закладі «Колобок» розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, шляхом вивчення обвинуваченого акту та доданих до нього матеріалів,

У С Т А Н О В И В:

В рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 від 30.04.2025 відповідно до обвинувального акту встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме, те, що 25 квітня 2025 року близько 13 години 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_2 , після прибуття маршрутним таксі сполученням «Біла Церква - Розаліївка» та вийшовши на автобусній зупинці в с. Розаліївка Білоцерківського району Київської області рухалась пішки додому. В цей час, на АДРЕСА_2, ОСОБА_2 зустріла громадянку ОСОБА_3 , з якою тривалий час перебувала у неприязних відносинах.

У вказаний час та місці, а саме близько 13 години 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, поблизу будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 діючи умисно, свідомо та цілеспрямовано, звернулася до ОСОБА_3 , що переросло у словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_3 висловлювалась на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою.

В ході словесного конфлікту у ОСОБА_2 виник протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

З метою реалізації свого протиправного умислу, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_2 , діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_3 , наблизилась до неї та правою рукою нанесла один удар (ляпас) по лівій частині голови ОСОБА_3 .

Після цього, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу ОСОБА_2 умисно нанесла один удар порожнім пластмасовим відром ємністю 12 л. у ділянку лівого передпліччя ОСОБА_3 , завдавши останній фізичного болю.

Унаслідок вказаних неправомірних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_3 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден волосяної частини голови та забою лівого передпліччя, які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинила кримінальний проступок за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень.

Із долучених до обвинувального акту матеріалів слідує, що обвинувачена була забезпечена захисником, беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності, їй відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

Тим самим обставини щодо вчинення кримінального проступку встановлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

Таким чином, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Також суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчинених діянь конкретним складом кримінального проступку, передбаченого Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 125 КК України у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень.

Тим самим, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Те, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, суд враховуючи дані про особу обвинуваченої, наведені у вступній частині вироку, а саме ОСОБА_2 раніше не судима, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, вдова, працююча сторожем в дошкільному закладі «Колобок» розташованому за адресою: АДРЕСА_1, не має на утриманні членів сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останньою, має місце реєстрації, яке не співпадає з її фактичним місцем проживання, також суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, який є кримінальним проступком, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченою ОСОБА_2 є міра покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненим порушенням.

Цивільний позов не заявлений, судові витрати, речові докази у провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить чотириста п`ятдесят гривень.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1