490/3539/25 17.07.2025
н/п 1-кп/490/1354/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3539/25
У Х В А Л А

17 липня 2025 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час проведення судового засідання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001631 від 13 листопада 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001631 від 13 листопада 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження строку дії покладених обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .. В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що ризики, які існували на час покладення та продовження обов`язків відносно ОСОБА_3 на даний час не зменшились. Так, продовжуючи обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя погодився із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України: 1) переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідків кримінального провадження. Крім того, санкція статті, за якою відносно ОСОБА_3 складено обвинувальний акт не змінилась, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні раніше покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки закінчити судовий розгляд в межах попередньої ухвали суду про продовження строку дії обов`язків неможливо. Прокурор подане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисники - адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вважали, що подане клопотання прокурора про продовження строку дії покладених обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, підлягає задоволенню частково та просили скасувати обов`язок не відлучатись за межі міста Миколаєва без дозволу суду.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 21 лютого 2025 року відносно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 квітня 2025 року включно із можливістю внесення застави в сумі 1211200 гривень та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1-4 ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 09 квітня 2025 року ОСОБА_3 зменшено розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 21 лютого 2025 року з 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 90 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 272 520 гривень.

11 квітня 2025 року, у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_3 було звільнено з-під варти та відповідно покладено вищевказані обов`язки.

У подальшому строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_3 неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 19 травня 2025 року строком до 17 липня 2025 року включно.

Відповідно ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з положеннями ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку покладених обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ч.5 ст.194 КПК України, прокурором було доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування), так як він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує у разі визнання винним за вироком суду, може вжити заходів до переховування від суду для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Крім того, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх вмовляння, залякування чи підкупу з метою подальшого спонукання їх до перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, зміни їх показань у суді.

Оцінюючи необхідність продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків у сукупності та взаємозв`язку зі встановленими ризиками, суд вважає, що обов`язки, які просить продовжити прокурор сприятимуть мінімізації ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Враховуючи зазначене та особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які є вагомим чинником для спонукання останнього дотримуватися належної процесуальної поведінки під час розгляду кримінального провадження, а перспектива втрати застави буде стимулюючим засобом для обвинуваченого будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Щодо клопотання сторони захисту в частині можливості скасування ОСОБА_3 обов`язку не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу суду, суд зазначає, що обвинувачений, при необхідності відбуття за межі м.Миколаєва, не позбавлений можливості звернутись до суду для отримання відповідного дозволу із наданням підтверджуючих документів для такого виїзду. Саме такий обов`язок є додатковим інструментом судового контролю за виконанням покладених на обвинуваченого обов`язків та сприятиме розгляду обвинувального акту у розумні строки.

На переконання суду, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці обвинуваченого, необхідним є саме продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинуваченого ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва у даному кримінальному провадженні.

При цьому, суд зауважує, що покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п.1-4 ч.5 ст.194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального провадження, матиме найменший вплив на реалізацію прав і свобод обвинуваченого, жодним чином не перешкоджатиме та не обмежуватиме звичний спосіб його життя, а тому таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження, та з урахуванням його стадії.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.177, 178, 182, 194, 331, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії покладених обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які були покладені на нього ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 21 лютого 2025 року, строком до 14 вересня 2025 року включно, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, окрім як при участі у слідчих та процесуальних діях.

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування покладеного на обвинуваченого обов`язку не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу суду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1