Справа № 216/2608/25
Провадження № 1-кп/216/568/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 04.04.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, Херсонської області, громадянина України, має базову загальну середню освіту, неодруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 21.03.2023 Саксаганським районним судом за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 5 років, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05.03.2025 приблизно о 22:30 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поблизу території домоволодіння АДРЕСА_3 , де в нього виник протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до володіння іншої особи, а саме до житлового будинку АДРЕСА_3 , який згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, ОСОБА_3 о 22:30 годині цього ж дня, перебуваючи в тому самому місці, порушуючи конституційне право потерпілої ОСОБА_4 на недоторканість житла, передбачене ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла та іншого володіння особи, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу володільця, переконавшись, що на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та у житловому будинку нікого не має, а за його умисними, протиправними діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаної території домоволодіння, що огороджена дерев`яним парканом, і шляхом відкриття металевого саморобного засуву, зайшов на територію домоволодіння.

Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне проникнення до житла, а саме житлового будинку, усвідомлюючи, що порушує його недоторканість, за допомогою лопати, шляхом розбиття віконного скла, умисно, протиправно, проник до приміщення вказаного житлового будинку, чим порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку, інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, за ознаками: незаконне проникнення до житла.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст. ст. 381, 382 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_6 надали письмову заяву, в якій обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Також, у вказаній заяві зазначено, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 162 КК України за ознаками: незаконне проникнення до житла.

Згідно з частини 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченій, згідно з вимогами статей 65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який вину визнав, у скоєному розкаються, раніше судимого, вчинив кримінальний проступок в період іспитового строку, за медичною допомогою до лікаря - психіатра не звертався (а.с. м.к.п. 54), за медичною допомогою до лікаря-нарколога звертався з 20.10.2019 по 21.10.2019, з 16.10.2022 по 19.01.2022, з 23.10.2022 по 12.11.2022 та з 10.05.2023 по 24.05.2023 (а.с. м.к.п. 56).

Суд враховує, що ОСОБА_3 раніше судимий 21.03.2023 Саксаганським районним судом за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 5 років, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2025 року (справа № 213/3852/24) подання начальника Інгулецького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області було задоволено. Скасовано засудженому ОСОБА_3 , звільнення від відбування покарання з випробуванням та призначено йому вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Строк відбування покарання ОСОБА_3 , обраховувати з моменту затримання.

Обставиною, що пом`якшує покарання у відповідності до ст. 66 КК України є його щире каяття. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання судом є рецидив злочинів.

Таким чином суд, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі за правилами ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням вироку Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року.

При цьому суд не знаходить підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , положень ст. 75 КК України, оскільки судом не встановлено сукупності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Потерпілим цивільний позов не заявлений, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та піддати його покаранню у виді обмеження волі сроком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до даного покарання частково приєднати засудженому ОСОБА_3 не відбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року та визначити йому для відбування остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Речові докази: СD-R диск в якому містяться відеозапис з камер внутрішнього відеоспостереження будинку, який зберігається в матеріалах кримінального провадження у паперовому конверті (м.к.п. а.с. 36), - залишити в матеріалах кримінального провадженн.

Матеріали кримінального провадження № 0000101 від 04.04.2025 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/2608/25 (1-кп/216/568/25).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1