Провадження № 1-кп/748/85/25
Єдиний унікальний № 748/2577/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001274 від 12 квітня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джетигара, Кастанайської області Республіки Казахстан, громадянина російської федерації, військовослужбовця 90 танкової дивізії центрального військового округу зс рф, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

3 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією російської федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент рф оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення зс рф, інших збройних формувань рф та підконтрольних їм угрупувань і регулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ЕS-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії російської федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти рф та ін.)».

Відповідно до ст. 2, спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Згідно з ст. ст. 31-32 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 (далі - Конвенція) забороняється, зокрема: жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей; застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Відповідно до ст. 48 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року (далі - ДП І), для забезпечення поваги й захисту цивільного населення та цивільних об`єктів сторони, що перебувають у конфлікті, повинні завжди розрізняти цивільне населення й комбатантів, а також цивільні й воєнні об`єкти та відповідно спрямовувати свої дії тільки проти воєнних об`єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ДП І цивільне населення й окремі цивільні особи користуються загальним захистом від небезпек, що виникають у зв`язку з воєними операціями.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 51 ДП І цивільне населення як таке, а також окремі цивільні особи не повинні бути об`єктом нападів.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 75 ДП І тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Конвенціями або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб. Заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів: а) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема: а.1) вбивство; а.2) катування всіх видів - фізичні чи психічні; а.3) тілесні покарання; а.4) каліцтво; b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі; с) взяття заручників; d) колективне покарання; е) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

Так, 24.02.2022 ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем 90 танкової дивізії центрального військового округу зс рф, у складі військових підрозділів зс рф, перетнув державний кордон російської федерації та України на ділянці автомобільного пункту пропуску Грем`яч, Новгород-Сіверського району Чернігівської області, таким чином, він був обізнаний про міжнародний збройний конфлікт між рф та Україною, оскільки він особисто брав в ньому участь.

У подальшому, 08.03.2022 близько 13 год. ОСОБА_4 , за попередньою змовою з іншими невстановленими на цей час військовослужбовцями зс рф, знаходячись біля приватних будинків номер АДРЕСА_2 , які не є військовими об`єктами, в порушення вимог ст. ст. 31, 32 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст. ст. 48, 51, ч.ч. 1, 2 ст. 75 ДП І, усвідомлюючи явну злочинність власних дій, будучи озброєним автоматичною вогнепальною зброєю, шляхом психологічного примусу та погроз застосування зброї, з метою отримання інформації про осіб, які співпрацюють із ЗСУ та передають їм інформацію про місця розташування на території села Деснянка військовослужбовців та військової техніки військ рф, заборонив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вільно залишати власні будинки, наказав перебувати разом з ними, а після вийти з власних будинків та слідувати за ним, тобто вчинив нелегальне ув`язнення (незаконне позбавлення волі) осіб, що перебувають під захистом.

Зазначені особи були одягнуті в цивільний одяг, не мали при собі будь-якої зброї, не чинили жодного опору військовослужбовцям зс рф, а тому не становили загрози для військовослужбовців зс рф, не могли розцінюватись як комбатанти та, відповідно до Конвенції, мали статус захищених осіб.

Після чого, ОСОБА_4 спільно з іншими невстановленими на даний час військовослужбовцями зс рф, погрожуючи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розстрілом доставили потерпілих на вулицю Лісову в с. Деснянка де змусили сісти до військового броньованого автомобіля невстановленої марки і моделі та вивезли їх в невідомому напрямку.

У післяобідній час 08.03.2022, доставивши потерпілих до невстановленого досудовим розслідуванням господарства, ОСОБА_4 з іншими невстановленими військовослужбовцями зс рф висадили їх з автомобіля та, погрожуючи застосуванням зброї, натягнули потерпілим на обличчя шапки, закривши при цьому очі. Після чого, потерпілих завели до двору сусіднього господарства та поклали на асфальтове покриття подвір`я обличчям до низу, змусивши тримати верхні кінцівки у широко розведеному положенні.

У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи на території вказаного подвір`я, з іншими невстановленими на цей час військовослужбовцями зс рф, діючи умисно, усвідомлюючи явну злочинність власних дій, з метою отримання відомостей від ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про цивільних осіб мешканців с. Деснянка Чернігівського району та області, які інформують військових Збройних сил України про місця розташування на території вказаного села військовослужбовців та військової техніки військ російської федерації, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, застосували до них фізичну силу.

Зокрема, упродовж близько 2-х годин, наносили численні удари металевою кувалдою по всьому тілу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від п`ят до голови, чим спричинили їм сильний фізичний біль та страждання.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 229 від 19.07.2022 у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді рубців м`яких тканин волосяної частини голови та 5-го пальця лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та консолідованих переломів задніх відрізків 7, 9, 10, 11 ребер праворуч, що відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вказані тілесні ушкодження потерпілого утворилися від не менше 7 (семи) травмуючих дій, зокрема не менше 3 (трьох) - в ділянку голови, не менше двох - в ділянку 5-го пальця лівої кисті, не менше 2 (двох) - в ділянку правої половини грудної клітки, та могли утворитись в період з 08.03.2022 по 09.03.2022.

У подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 помістили до приміщення погребу, де вони перебували до наступного ранку.

Тобто, військовослужбовець зс рф ОСОБА_4 , діючи за попередньою мовою з невстановленими на даний час військовослужбовцями зс рф, вчинив порушення законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме нелегальне ув`язнення (незаконне позбавлення волі) цивільних осіб, що перебувають під захистом - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також, жорстоке поводження з цими особами, а саме катування з метою отримання необхідних йому відомостей, чим порушив вимоги ст. ст. 31, 32 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст. ст. 48, 51, ч.ч. 1,2 ст. 75 ДП І.

Своїми діями, що виразилися в жорстокому поводженні з цивільним населенням та порушенні законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України.

Згідно з ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08.01.2025 року провадження у справі відносно ОСОБА_4 здійснюється за його відсутності, як спеціальне судове провадження, оскільки обвинувачений переховується на території російської федерації, яка визнана Верховною Радою України державою-агресором. Відповідно показань обвинувачений не надавав.

Разом з тим, винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні дала показання, що 08.03.2022 року в с. Деснянка Чернігівського району та області, був сильний обстріл села. Під час обстрілу вона, її чоловік ОСОБА_9 , двоє її синів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та сусіди ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ховались в погребі. Після обстрілу перший з погребу вийшов її чоловік, а потім всі інші. Коли вона вийшла то побачила, що біля хвіртки стояли четверо російських військових, біля них стояв її чоловік та сусіди Шумаєви, також підійшов її син ОСОБА_13 . Російські військові забрали у них телефони та щось в них перевіряли, після чого пішли, а вони пішли до хати. Хвилин через 10-15 вона побачила, що російські військові повертаються. До них вийшов її син ОСОБА_14 , якого вони забрали і повели кудись. Також, вона через вікно побачила, що російські військові забрали і її сусіда ОСОБА_10 . Через хвилин 10-15 російські військові знову повернулись та під погрозою, що спалять будинок, якщо її син ОСОБА_13 не вийде, забрали його та повели кудись. Більше вона не бачила сина ОСОБА_13 . Російські військові були вдягнені в форму, двоє з них було високого зросту, слов`янської зовнішності, а інші двоє низького зросту, не слов`янської зовнішності.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні дав показання, що 08.03.2022 року в с. Деснянка Чернігівського району та області, українські військові обстріляли стару ферму, де знаходились російські військові. Під час обстрілу він, його мати ОСОБА_9 , його батько ОСОБА_9 , його брат ОСОБА_9 та сусіди ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ховались в погребі. Після обстрілу він вийшов з погребу та пішов у будинок. Хвилин через 3-5 він побачив, що біля хвіртки стоять четверо військових рф, біля них стояв його брат ОСОБА_13 та його батько. Російські військові забрали у його брата ОСОБА_13 телефон та пішли вниз по вулиці. Коли брат зайшов до будинку сказав, що в його забрали телефон, а там багато інформації антиросійського спрямування. Через кілька хвилин російські військові повернулись та сказали йому, що він піде з ними і вони пішли вниз по вулиці до будинку сусіда ОСОБА_10 , якого також забрали. Пройшовши метрів 300 російські військові вирішили повернутись та забрати його брата ОСОБА_13 . Після того, як російські військові забрали ОСОБА_13 , вони повели їх трьох в кінець села, де відбувалась в них загрузка боєприпасів. Приблизно через 30 хвилин їх посадили до машини та повезли у невідомому напрямку. Години через 2-3 вони приїхали у невідоме місце, їх висадили, опустили шапки на очі, щоб вони нічого не бачили та завели у якийсь двір, після чого почали допитувати. Запитували кому ми їх здали, а коли отримували негативну відповідь, наносили удари кувалдою по різним частинам тіла. Допит тривав години дві, вже стемніло і їх помістили у погріб. Вранці російські військові спочатку покликали ОСОБА_15 , а потім його брата ОСОБА_13 . З погребу потерпілий чув гучні розмови про телефон. Більше він ні сусіда, ні брата не бачив. Ближче до вечора його також покликали з погребу. Коли він вийшов, йому зав`язали очі, посадили в «Урал» та повезли в невідомому напрямку. Після чого, його викинули в невідомому місці, при цьому сказавши, що вони не хотіли війни та, щоб він не знімав пов`язку, доки вони не поїдуть. Коли російські військові поїхали він зняв пов`язку та побачив в далині село. Прийшовши до села, якісь люди йому розказали, що це село Шибиринівка Чернігівського району та як дійти до села Довжик Чернігівського району. Після чого він пішов в с. Довжик Чернігівського району, де знайшов там покинуту хату, в якій переночував, а в ранці пішов додому в с. Деснянка Чернігівського району. Двоє військових рф, які приходили до його будинку, були слов`янської зовнішності, а інші двоє були азіатської зовнішності. При проведенні слідчого експерименту, за його участю, потерпілий розповідав все як було, без примусу.

Допитана під час судового засідання в якості свідка ОСОБА_11 суду показала, що 08.03.2022 року в с. Деснянка Чернігівського району та області, був обстріл села. Близько 9-10 години ранку, вона з чоловіком пішли до сусідки ОСОБА_9 додому за адресою: АДРЕСА_3 , щоб сховатись від обстрілу у погребі. Разом з ними у погребі були ОСОБА_9 , її чоловік ОСОБА_9 та її двоє синів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Коли вона вийшла з погребу, то побачила, що під двором стояло четверо російських солдата з автоматами, двоє з них були високі світлі, а двоє низькі темні. Російські військові покликали її та перевіряли телефон, після чого вона пішла до себе додому, а коли повернулась, дізналась, що ОСОБА_16 та ОСОБА_17 забрали російські військові.

Допитаний під час судового засідання в якості свідка ОСОБА_12 суду показав, що приблизно 03.03.2022 року росіяни окупували село Деснянка Чернігівського району. 08.03.2022 року коли був обстріл села, він з дружиною ховався у погребі сусідки ОСОБА_9 . Коли він вийшов з погребу, то побачив, що біля хвіртки стояли російські військові з автоматами та перевіряли телефони. У ОСОБА_16 в телефоні російські військові знайшли щось проти путіна. ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_10 забрали російські військові, але хто саме їх забрав, він не бачив. Через два дні ОСОБА_17 повернувся додому дуже побитий, а через два місяці в с. Шестовиця Чернігівського району знайшли тіла ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.03.2023 року, потерпілий ОСОБА_21 впізнав на фотознімку обвинуваченого як військовослужбовця зс рф, який 08.03.2022 року в обідній час, за адресою: АДРЕСА_3 , примусово забрав його сина ОСОБА_10 , 1974 року народження та забрав при цьому мобільний телефон сина, згодом сина було вбито. (т.1 а.с.130-131)

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.06.2022 року, потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка разом з іншими трьома військовослужбовцями рф викрали потерпілого ОСОБА_8 08.03.2022 року з території домогосподарства по АДРЕСА_3 . (т.1 а.с.133-134)

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.03.2023 року, потерпіла ОСОБА_22 впізнала на фотознімку обвинуваченого як військовослужбовця зс рф, який 08.03.2022 року в обідній час, за адресою: АДРЕСА_3 , примусово забрав її сина ОСОБА_10 , 1974 року народження та забрав при цьому мобільний телефон сина, згодом сина було вбито. (т.1 а.с.135-136)

12 липня 2022 року за участю потерпілого ОСОБА_8 було проведено слідчий експеримент, котрий зафіксований відповідним протоколом та доданим до протоколу відеозаписом слідчої дії. Під час слідчого експерименту потерпілий показав та розказав на місці, як 08.03.2022 року його, його брата ОСОБА_9 та сусіда ОСОБА_10 забрали військовослужбовці рф, куди відвели і що з ними там робили. Також під час проведення слідчого експерименту потерпілий зазначив, що одним із військовослужбовців рф, які його, брата та сусіда забирали із дому був ОСОБА_4 , якого він впізнав по фотознімкам. Також потерпілий зазначив, що під час того, як йому спричинялися тілесні ушкодження був присутній ОСОБА_4 , оскільки його він впізнав за голосом. (т.1 а.с.138-142)

Згідно висновку експерта № 229 від 19.07.2022 року вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 виявлені рубці м`яких тканин волосяної частини голови та 5-го пальця лівої кисті, котрі являються наслідками загоєння ран, виловитись щодо механізму утворення яких не надається можливим через недостатність судово-медичних даних, котрі, як усі сукупності, так і кожне окремо кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Крім того у нього виявлені консолідовані переломи задніх відрізків 7.9.10.11 ребер праворуч, що виникли внаслідок ударної дії тупих, твердих предметів і, як усі в сукупності, так і кожне окремо відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу. Висловитись щодо конкретної дати утворення тілесних ушкоджень, що мали місце у ОСОБА_8 , не надається можливим через відсутність об`єктивних судово-медичної даних, однак не виключає можливості їх утворення в період 08.03.202р - 09.03.2022р. Виходячи з кількості рубців м`яких тканин, виявлених в ділянці голови та 5го пальця лівої кисті ОСОБА_8 , а також кількості консолідованих переломів ребер, тілесні ушкодження, які мали місце могли утворитися не менш ніж від 7 травмуючих дій: не менше 3 травмуючих дій в ділянку голови, не менше 2 травмуючих дій в ділянку 5-го пальця лівої кисті та не менше 2 травмуючих дій в ділянку правої половини грудної клітки. Переломи задніх відрізків 7.9.10.11 ребер праворуч, що мали місце у ОСОБА_8 виникли від дії тупих, твердих предметів, в тому числі і внаслідок нанесення ударів металевою кувалдою, руками, ногами. Тілесні ушкодження, що мали місце у ОСОБА_8 , спричинялись з силою достатньою для їх утворення. (т.1 а.с.145-148)

Згідно з рапортом ВКП ЧРУП ОСОБА_23 від 02.06.2022 року, вбачається, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до злочину можливо причетний гр. рф ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець рф, челябінська область, чебаркульський район, с. варламово, вул. Леніна, 11 та фотоілюстрацією до нього де зазначені анкетні дані ОСОБА_4 (т.1 а.с.153-157)

Відповідно до протоколів огляду Web-ресурсу від 02.06.2022 року та від 07.03.2023 року, за допомогою браузера « ОСОБА_24 », було оглянуто сторінки у соціальній мережі «ВК» та «ОК», де наявні фотозображення ОСОБА_4 , які було скопійовано для проведення подальших слідчих дій. (т.1 а.с.158-160, 161-162)

Згідно інформації ВКА ГУНП в Чернігівській області встановлені анкетні дані ОСОБА_4 : дата та місце народження, адреси проживання, номери мобільних телефонів, яким користується останній та номер військової частини. (т.1 а.с.163-166)

Як вбачається з листа тво начальника штабу заступника командира в/ч НОМЕР_1 від 09.08.2022 року, на території АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 08.03.2022 та 09.03.2022 року, могли перебувати військові підрозділи зс рф, а саме: НОМЕР_2 САП ( АДРЕСА_3 ) 90 ТД в/ч НОМЕР_3 . (т.1 а.с.167)

Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 19.10.2023 року, вбачається, що було отримано «Форму -1» громадянина росії - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка долучена до протоколу. Крім того, в ході проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином російської федерації та військовослужбовцем в/ч НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 самохідно-артилерійський полк, що входить до складу НОМЕР_5 танкової дивізії) з місцем дислокації в м. чебаркуль, челябинської області, російської федерації. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на березень 2022 року перебував на території Чернігівської області та проходив військової служби в складі 400-го самохідно-артилерійського полку 90 танкової дивізії на посаді командира взводу у військовому звані старший лейтенант. (т.1 а.с.176-184)

Згідно листа заступника командира в/ч НОМЕР_6 , вбачається, що за результатами опрацювання зазначені наявні дані на військовослужбовця зс рф ОСОБА_4 з посиланням на фото. (т.1 а.с.185-186)

Відповідно до картографічного матеріалу вбачається, що один з номерів телефонів ОСОБА_4 ( НОМЕР_7 ) було вперше зафіксовано 24.02.2022 року, вежею стільникового зв`язку Українського мобільного оператора, при перетині кордону з Україною на ділянці автомобільного пункту пропуску Грем`яч, після чого номер було помічено у Чернігівській та Київській областях. На території Новобілоуської ОТГ номер ОСОБА_4 фіксувався у період 07-12.03.2022 р., остання фіксація на території України 29.03.2022 р. в районі с. Зарубка Прилуцького району Чернігівської області. (т.1 а.с.187)

Згідно до матеріалів тимчасового доступу до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, а саме мобільних операторів ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «лайфселл», вбачається, що працівниками УОТЗ ГУНП в Чернігівській області проведено опрацювання технічної інформації та під час аналізу було встановлено, що на час вчинення злочину за період часу з 08.03.2022 року по 13.03.2022 року військовослужбовець зс рф ОСОБА_4 перебував в зоні дії вишок мобільного зв`язку та безпосередньо у місці вчинення злочину (с. Деснянка, с. Шестовиця Чернігівського району Чернігівської обласі) разом із іншими військовослужбовцями зс рф. (т.2 а.с.7-95)

Як вбачається з листа УСБУ в Чернігівській області від 02.05.2024 року, встановлено, що громадянин російської федерації - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час постійно знаходиться на території російської федерації, а саме в с. варламове челябінського району челябінської області рф. (т.1 а.с.217)

Проаналізувавши зібрані докази у сукупності, суд доходить висновку, що підстав вважати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 комбатантами у військовослужбовців зс рф не було. Їх нелегальне ув`язнення було здійснено лише на підставі висловлювань, які були виявлені в телефоні ОСОБА_9 та не містили жодної загрози для військовослужбовців зс рф. Подальший їх допит упродовж двох годин із нанесенням ударів металевою кувалдою є свідомим та явним застосуванням тортур. Дії військовослужбовців зс рф по ув`язненню потерпілих та застосуванню до них тортур були узгодженими, відкритими та послідовними. Вони були зрозумілі як командирам так і безпосереднім виконавцям. Тому порушення вищенаведених законів і звичаїв війни в діях обвинуваченого є доведеним.

Заслухавши потерпілих, свідків та дослідивши докази, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 в жорстокому поводженні з цивільним населенням та порушенні законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а його дії кваліфікуються за ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України.

Відповідно до положень ч.5 ст.374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_4 , як підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення розгляду за процедурою in absentia, суд виходив із того, що інкримінований обвинуваченому злочин та його поведінка підпадали під вимоги, зазначені у ч.2 ст.297-1 КПК України. Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. Так відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.

З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке.

За повідомлення Управління СБ України в Чернігівській області ОСОБА_4 на даний час знаходиться на території російської федерації..

За повідомленням Чернігівської дирекції АТ «Укрпошта» від 09.06.2022 з 24.02.2022 року припинене приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до російської федерації.

Департамент міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора листом від 22.06.2022 повідомив, що оскільки відповідно до ч.4 ст.548 КПК України оригінал запиту про міжнародно-правову допомогу надсилається за кордон поштою, то в умовах припинення АТ «Укрпошта» приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до російської федерації, виконати вимоги КПК України та міжнародних договорів щодо вжиття необхідних заходів з метою отримання правової допомоги у кримінальному провадженні на території російської федерації немає можливості.

Повістки про виклик ОСОБА_4 , повідомлення його про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на стадії судового розгляду - на офіційному веб-сайті Чернігівського районного суду Чернігівської області, а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення». Будь-які клопотання від обвинуваченого на адресу суду не надходили.

Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернігівській області адвоката ОСОБА_7 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.т.46, 47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу відповідно ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області від 03.05.2024 року ОСОБА_4 було оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 15.05.2024, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування за ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України стосовно обвинуваченого.

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику та розшуку ОСОБА_4 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Після постановлення ухвали слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 15.05.2024, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 , відповідно до вимог ч.4 ст.46 КПК України, ст.42 КПК України, п.8 ч.2 ст.51 КПК України та ч.2 ст.297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював його захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, згідно з ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08.01.2025 року відносно ОСОБА_4 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймав участь захисник ОСОБА_7 , яка була захисником на стадії досудового розслідування і обізнана з матеріалами кримінального провадження від початку здійснення спеціального досудового розслідування.

Важливо звернути увагу, що судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим на кожне судове засідання останній викликався у порядку ст.323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр» та його електронній версії на сайті https://ukurier.gov.ua/uk/about/ у розділі «Оголошення: виклики в суд», а також на офіційному сайті Чернігівського районного суду Чернігівської області.

Захисник обвинуваченого здійснювала активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого: приймала участь у допиті потерпілих, свідків та дослідженні доказів, звертала увагу суду на роль обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, виступала у дебатах та заперечувала запропоновану прокурором міру покарання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення вживалися достатні заходи щодо дотримання прав ОСОБА_4 , як підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачений був поінформований належним чином про дати слухання справи, а також дотримані його права на належне представництво у суді.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, наслідки які настали від даного кримінального правопорушення, відомості про особу винного, наявність обставин, що обтяжують покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відсутні.

З урахуванням викладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

У провадженні мають місце процесуальні витрати за залучення експертів у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи на суму 2 150,82 грн, котрі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, як того вимагає ст.124 КПК України.

Речові докази відсутні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити без змін до моменту його затримання на виконання вироку суду. При цьому, строк відбування покарання обвинуваченому слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України і за це кримінальне правопорушення призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити - тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2 150 (дві тисячі сто п`ятдесят) грн 82 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити захиснику, потерпілим та прокурору.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, де і здійснювались публікації повісток про виклик обвинуваченого протягом всього судового розгляду.

Суддя ОСОБА_1