Справа № 314/3373/24
Провадження № 1-кп/314/324/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000444 від 02.07.2024, №0000057 від 07.08.2024 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Войкове, Амвросіївського району, Донецької області, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, пенсіонер, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий (мт НОМЕР_1 ),

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ст. 390-1 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності; ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Окрім цього, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону регламентовано, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, окрім цього, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону регламентовано, що економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

03 травня 2024 о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою у бік своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , погрожував фізичною розправою.

За вищевказаним фактом 03.05.2024 відділенням поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області стосовно ОСОБА_3 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАВ № 907170, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.05.2024 справа №314/2037/24 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

В подальшому, 06 травня 2024 о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , порушив заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 413016 від 03.05.2024, строком на 7 діб до 14 години 40 хвилин 10.05.2024 року, а саме на адресу своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив умисні дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

За вищевказаним фактом 07.05.2024 відділенням поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області стосовно ОСОБА_3 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАВ № 220604, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.05.2024 справа №314/2102/24 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок, а також стягнено судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Так, 23.05.2024 року о 13 годині 00 хвилин та 29.05.2024 о 11 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 влаштував сварку відносно своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якої виражався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

За вищевказаним фактом 29.05.2024 відділенням поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області стосовно ОСОБА_3 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАД № 220706, передбаченого ч.2 ст. "3-2 КУпАП.

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.06.2024 справа №314/2433/24 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок та стягнено судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.06.2024 справа №314/2476/24 було видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено такі заходи тимчасового обмеження прав та покладено на нього терміном на 6 (шість) місяців наступні обов`язки: заборона наближатися до особистої кімнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона з власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 ; заборона вести листування, телефонні переговори у тому числі надсилання смс- повідомлень з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; усунення перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності; заборона ображати словесно та психологічно тиснути на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Також, 01 липня 2024 року отримано рапорт співробітника та зареєстровано ЄО № 7100 про те, що з заявою звернулася ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого мешкання АДРЕСА_1 висловлювався на адресу своєї дружини нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою, а також обмежував їй доступ у користуванні спільним майном, а саме холодильником.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив обмежувальний припис виданий рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.06.2024 справа №314/2476/24.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є «домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи».

Також, 26.06.2024 о 16 годині 18 хвилин, 01.07.2024 приблизно о 08 годині 30 хвилин, 26.08.2024 о 08 годині 26 хвилин, 30.08.2024 о 00 годині 13 хвилин, 04.09.2024 приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя за наступних обставин.

Вільнянським районним судом Запорізької області 05.06.2024 у справі №314/2476/24 за заявою ОСОБА_5 було прийнято рішення, яким видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на строк шість місяців, яким визначені наступні тимчасові обмеження його прав. а саме: заборона наближатися до особистої кімнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона з власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 ; заборона вести листування, телефонні переговори у тому числі надсилання смс- повідомлень з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; усунення перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності; заборона ображати словесно та психологічно тиснути на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Умовами обмеження та юридичними наслідками в разі їх порушення ОСОБА_3 11.06.2024 був належним чином ознайомлений у Вільнянському районному суді Запорізької області та 21.06.2024 поліцейським офіцером громади СВГ ВП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, що засвідчено його власноруч написаним текстом про ознайомлення та розпискою з особистим підписом.

Однак, ОСОБА_3 будучи особою, щодо якої судом застосовані обмежувальні заходи, достовірно знаючи про дію обмежувального припису стосовно нього, маючи реальну можливість дотримуватись обов`язків, складених на нього судом, нехтуючи вимогами ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до якої видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, порушуючи нормальну діяльність органів правосуддя з виконання рішень суду, діючи з умислом, спрямованим на невиконання обмежувального припису, 26.06.2024 о 16 годині 18 хвилин, 26.08.2024 о 08 годині 26 хвилин та 30.08.2024 о 00 годині 13 хвилин, перебуваючи в місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зі свого мобільного телефону з сім-картою НОМЕР_2 телефонував своїй дружині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим - порушив встановлені обмежувальним приписом тимчасові обмеження його прав в частині заборони вести листування телефонні переговори, у томі числі надсилання смс-повідомлення з ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_3 не зупиняючись на досягнутому, маючи умисел на невиконання обмежувального припису, в порушення встановлених заборон, 01.07.2024 приблизно о 08 годині 30 хвилин перебуваючи в місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , влаштував сварку у відношенні своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої ображав її словесно нецензурною лайкою, психологічно тиснув, погрожував фізичною розправою, а також обмежив ОСОБА_5 доступ до користування спільним майном, а саме холодильником, чим порушив встановлені обмежувальним приписом тимчасові обмеження його прав в частині заборони ображати словесно та психологічно тиснути на ОСОБА_5 , усунення перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності.

Далі, ОСОБА_3 не зупиняючись на досягнутому, маючи умисел на невиконання обмежувального припису, в порушення встановлених заборон, 04.09.2024 приблизно о 14 годині 00 хвилин перебуваючи в місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , влаштував сварку у відношенні своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої ображав її словесно нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим порушив встановлені обмежувальним приписом тимчасові обмеження його прав в частині заборони ображати словесно та психологічно тиснути на ОСОБА_5 .

Своїми діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив обмежувальний припис виданий рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.06.2024 справа №314/2476/24.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 390-1 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є «умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом».

Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, у вчиненому розкаявся пояснив суду про обставини викладені вище, зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ним кримінальних правопорушень вірно відображені, дійсно ним було вчинено домашнє насильство відносно своєї дружини. В подальшому рішенням суду відносно нього був винесений обмежувальний припис який він порушив.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов не заявлений.

Враховуючи той факт, що обвинувачений визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як воно встановлено в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо процесуальних витрат та речових доказів, а також матеріалів, які характеризують особу.

Судовий розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого обвинувачення. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що приводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 390-1 КК України - умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Мотиви суду при призначенні покарання

Згідно ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, на обліку в лікаря не перебуває, пенсіонер, на утриманні неповнолітніх дітей не має, має постійне місце проживання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд зазначає, що відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженої. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Європейський суд у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, умисну форму вини, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відношення обвинуваченого до вчиненого, а також позицію обвинуваченого щодо визнання вини.

На переконання суду, для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, йому необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 126-1, ст. 390-1 КК України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Також, ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) передбачені спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству.

Пунктом 4 частини 1 статті 24 вказаного Закону передбачено направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства по відношенню до потерпілої ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме, направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, виконання програми для кривдників, слід покласти на орган місцевого самоврядування за місцем проживання кривдника.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 КК України, ст.390-1 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.126-1КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ст.390-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання засудженому ОСОБА_3 за сукупністю вказаних вище кримінальних правопорушень, призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, - у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та/або навчання.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 1 місяць, виконання якої покласти на Павлівську сільську територіальну громаду Вільнянського району Запорізької області.

Речові докази: DVD-R диски залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6

11.04.2025