Справа № 372/3752/25
Провадження 1-кс-894/25
ухвала

Іменем України

09 липня 2025 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання дізнавача сектору дізнання Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач сектору дізнання звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000223, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03 липня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, яке погоджено прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що 03.07.2025 до ЧЧ Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що 03.07.2025 в ході перевірки магазину "Росинка" за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Старі Безрадичі, СТ "Росинка", гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пред`явила для перевірки ймовірно підробну особисту медичну книжку (ЄО 15988).

03.07.2025 в період з 13 години 15 хвилин по 13 годину 48 хвилину в приміщенні магазину «Росинка», який знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, село Старі Безрадичі, СТ "Росинка", проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено: особисту медичну книжку 2 серії ААД №251683, яка видана на гр. ОСОБА_5 , з вклеєною фотокарткою, яку було вилучено до спецпакету «Національна поліція України» WAR0071749.

Вилучену особисту медичну книжку 2 серії ААД №251683, яка видана на гр. ОСОБА_5 , з вклеєною фотокарткою, яку було вилучено до спецпакету «Національна поліція України» WAR0071749 - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за №0000223 від 03.07.2025 року.

В ході досудового розслідування виникла необхідність в проведені судової технічної експертизи документів, для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться за зверненням сторони кримінального провадження, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Для дослідження експертам необхідно надавати документи без внесення в їх конструкцію будь яких змін.

Документ на який необхідно накласти арешт, вважається тимчасово вилученим, тобто, який вилучений в ході огляду і може бути використаним як доказ причетності конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення.

Річ, на яку необхідно накласти арешт - особиста медична книжка 2 серії ААД №251683, яка видана на гр. ОСОБА_5 , з вклеєною фотокарткою, яка була вилучена до спецпакету «Національна поліція України» WAR0071749.

Відсутність вище зазначеного документа унеможливлює встановлення всіх обставин, які мають значення у цьому кримінальному провадженні, і як наслідок призведе до порушення вимог ст. 2 КПК України щодо повного і неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

Підставою накладення арешту на майно, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

А тому, у органу досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт на особисту медичну книжку 2 серії ААД №251683, яка видана на гр. ОСОБА_5 , з вклеєною фотокарткою, яку було вилучено до спецпакету «Національна поліція України» WAR0071749, для того щоб запобігти можливості його приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити.

Метою, накладення арешту на виявлену під час огляду місця події особисту медичну книжку 2 серії ААД №251683, яка видана на гр. ОСОБА_5 , з вклеєною фотокарткою, яку було вилучено до спецпакету «Національна поліція України» WAR0071749, яке зберігається в кімнаті речових доказів Обухівського РУП ГУНП в Київській області, відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 170 КПК України, є збереження речових доказів, оскільки існують достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що були об`єктом кримінального протиправно дій та набутті кримінально протиправним шляхом.

На підставі вище викладеного, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, дізнавач просить клопотання задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Власниця майна в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, щодо клопотання дізнавача про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не заперечує.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Дізнавач, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання майна як речового доказу у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання слідчого про накладення арешту, слід задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного дізнавачем клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час проведеного огляду місця події в період часу з 13 години 15 хвилин по 13 годину 48 хвилину 03.07.2025 року, за адресою: Київська область, Обухівський район, село Старі Безрадичі, СТ "Росинка", а саме на особисту медичну книжку 2 серії ААД №251683, яка видана на гр. ОСОБА_5 , з вклеєною фотокарткою, яку було вилучено до спецпакету «Національна поліція України» WAR0071749, - зберігається в кімнаті речових доказів Обухівського РУП ГУНП в Київській області, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1