ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Кремінського відділу Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року про відмову в задоволенні подання начальника відділу № 20 ДУ Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року в задоволенні подання начальника відділу № 20 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_7 , засудженого 18.11.2013 року Рубіжанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 164 КК України, відмовлено.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що засуджений ОСОБА_7 перебуває у розшуку, місцезнаходження останнього невідоме, подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання Рубіжанським місцевим судом Луганської області по суті не розглянуте та остаточне рішення не прийняте, що свідчить про ухилення засудженого від відбування призначеного покарання. Крім того, відсутня інформація про стан засудженого ОСОБА_7 з огляду на те, що на території його проживання з 2022 року відбуваються активні бойові дії, що призвело до великої кількості жертв, поранених, незаконного вивезення на територію рф.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного Рубіжанським міським судом Луганської області від 18.11.2013 року за ч. 1 ст. 164 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 18.11.2013 року, яким засуджено ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та покладенням обов?язків відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України, набрав законної сили 18.12.2013 року. Покладені обов`язки ОСОБА_7 виконав частково.

Зазначає, що після повномасштабного військового вторгнення рф на територію України 24.02.2022 року, територія Рубіжанської міської територіальної громади Сєверодонецького району Луганській області з 13.05.2022 є тимчасово окупованою рф територією України. У зв`язку із цим всі паперові особові справи засуджених були втрачені, у тому числі особова справа засудженого ОСОБА_7 в Єдиному реєстрі засуджених та осіб, узятих під варту. Особова справа засудженого ОСОБА_7 в електронному вигляді також відсутня. Згідно наявних матеріалів справи, відомості про вчинення засудженим ОСОБА_7 в період іспитового строку нового кримінального правопорушення відсутні. До адміністративної відповідальності в період перебування на обліку засуджений ОСОБА_7 також не притягувався, іспитовий строк, призначений засудженому, закінчився 18.05.2015 року.

Вказує, що у відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України строки давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_7 сплинули 18.12.2019 року. Засуджений ОСОБА_7 оголошений у розшук ВП № 1 (м. Рубіжне) Сєверодонецького РУП ГУНП в Луганській області, проте розшукова справа №100/15 від 20.02.2015, яка у зв?язку із введенням Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території у країни воєнного стану була знищена, тому на даний час відсутня об?єктивна можливість перевірити відомості щодо підстав оголошення розшуку ОСОБА_7 , видів розшукових заходів щодо його розшуку, які б дійсно підтверджували факти винної поведінки засудженого по ухиленню від відбуття призначеного покарання.

Крім того зазначає, що перебування засудженого ОСОБА_7 у розшуку не може свідчити про його ухилення від відбування покарання, іспитовий строк за вироком суду та строки давності виконання обвинувального вироку суду закінчилися, подальше перебування на обліку засудженого ОСОБА_7 в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу може порушувати конституційні права і свободи останнього.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених у ній підстав; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі, а доводи апеляційної скарги прокурора щодо необхідності звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 18.11.2013 року за ч. 1 ст. 164 КК України у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, є неспроможними виходячи з наступного.

Так, відмовляючи в задоволенні клопотання начальника відділу №20 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях суд першої інстанції виходив з того, що ст. 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання, а також факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Водночас згідно ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

З наведених положень закону України про кримінальну відповідальність вбачається, що при ухиленні від відбування покарання строк давності не спливає протягом усього періоду ухилення, а його перебіг відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, що передбачено ч. 3 ст. 80 КК України. Крім цього, строк давності, який сплив до моменту ухилення засудженого від відбування покарання, не анулюється, а підлягає заліку і продовжує спливати з моменту з`явлення засудженого або його затримання.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що у свою чергу є підставою для переривання строку давності.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 18.11.2013 року затверджено угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_8 . Визнано ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням у відповідності до п. 3 ст. 76 КК України обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Будь-які довідки з УІАП ГУНП в Луганській області стосовно засудженого ОСОБА_7 щодо судимостей в матеріалах подання відсутні.

Також з наданих матеріалів та пояснень прокурора у судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що в період іспитового строку, зважаючи на невиконання цим засудженим умов випробування, кримінально-виконавчою інспекцією було скеровано до суду подання про його скасування та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

Судом було зупинено розгляд вказаного клопотання, засудженого ОСОБА_7 оголошено в розшук, який триває до цього часу.

Аналізуючи наведені відомості, колегія суддів, погоджуючись із оцінкою, наданою їм судом першої інстанції, приходить до переконання про те, що у сукупності вони дають достатні підстави для висновку про ухилення засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, а відтак і про те, що відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності виконання вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_7 зупинився з моменту його розшуку і не може вважатися таким, що збіг.

У цьому контексті звертає на себе увагу і те, що орган пробації до окупації м. Рубіжне Луганської області не звертався до Рубіжанського міського суду Луганської області з клопотанням про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, який згідно із поданням збіг ще 18 травня 2015 року.

Крім того, подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання по суті не розглянуте та остаточне рішення за ним не прийняте, ОСОБА_7 продовжує перебувати у розшуку, у зв`язку із чим міркування прокурора про збіг строку давності виконання обвинувального вироку суду є в цілому передчасними.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстав для звільнення ОСОБА_7 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не вбачається, а тому апеляційну скаргу прокурора належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 537,539 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кремінського відділу Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року про відмову в задоволенні подання начальника відділу № 20 ДУ Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4