МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/2633/25

Провадження № 1-кп/210/526/25

26 червня 2025 року

Металургійний районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг в залі судових засідань кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000020 від 05.01.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, осіб похилого віку та інших осіб не має, із середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», обіймав посаду: стрілець-помічник гранатометника десантно-штурмового відділення з десантно-штурмового взводу 1 запасної десантно-штурмової роти запасного десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:

- 28.07.2023 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин при наступних обставинах.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 169 від 11.06.2024, ОСОБА_4 перебував на посаді: стрілець-помічник гранатометника десантно-штурмового відділення з десантно-штурмового взводу 1 запасної десантно-штурмової роти запасного десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат».

Згідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №200 від 12.07.2024, - ОСОБА_4 вважається таким, що з 12 липня 2024 року зарахований у розпорядження командира військової частини на підставі підпункту 14, пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» у зв`язку із самовільним залишенням військової частини.

В порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, 04 січня 2025, о 06.00 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи повторно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , куди потрапив з дозволу власниці помешкання, потерпілої ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, реалізуючи свій злочинний намір направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим що потерпіла спала у себе в кімнаті, зі столу у кухні квартири викрав належні останній: мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi Note 13 Ice Blue 6 Gb RAM 128 Gb ROM" Imei-1: НОМЕР_2 , Imei-2: НОМЕР_3 , вартістю 6341,30 грн., та мобільний телефон марки "Infinix X6511" «Heart of ocean», Imei-1: НОМЕР_4 , Imei-2: НОМЕР_5 , вартістю 2969,69 грн., а також з полички шафи у кімнаті належні останній грошові кошти у сумі 3000 гривень.

Після вчинення злочину ОСОБА_4 з місця події зник, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_6 , майнову шкоду на загальну суму - 12310 гривень 99 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся та зазначив, що не оспорює фактичні обставини обвинувачення, дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення не надходило.

Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Обвинувачений та захисник, кожен окремо, дане клопотання підтримали.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що є знайомою ОСОБА_4 , працювали разом в овочевій палатці. 04 січня 2025 року ОСОБА_4 прийшов в гості, пили чай, їй стало погано, близько другої години ночі викликав швидку допомогу, вона відмовилась від госпіталізації. Пізніше ОСОБА_4 пішов винести сміття, взяв ключ закрив двері, пішов і не повернувся, пізніше помітила відсутність телефону та грошей у розмірі 3000,00 гривень, дозволу взяти гроші не питав, зранку пішла до сусідки і викликала поліцію.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваної, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів, які стосуються речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, без проведення допиту свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно з частиною 5 статті 12 КК України вчинений ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Як вказує законодавець у ст. 50 КК України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який не одружений, дітей на утриманні не має, військовослужбовець, раніше судимий за крадіжку, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував і не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнав, щиро розкаявся.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченого не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов відсутній.

Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.04.2025 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання відраховувати з 26 червня 2025 року.

В строк відбуття покарання на підставі статті 72 КК України слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання відраховувати з 26 червня 2025 року.

Зарахувати на підставі ст. 72 КК України у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 30 квітня 2025 року по 26 червня 2025 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази відсутні.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Матеріали кримінального провадження № 0000020 від 05.01.2025 року залишити при матеріалах справи № 210/2633/25, пр. № 1-кп/210/526/25.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Металургійний районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1