Справа № 206/3196/25
Провадження № 1-кс/206/764/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2025 місто Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Щастинської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню під № 0000291 від 01.06.2018 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Валуйське Станично-Луганського району Луганської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше cудимого, а саме:

- 05.06.2013 Станично-Луганським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 України, - ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Самарського районного суду міста Дніпра надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у квітні 2014 року точний час та дату під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, на території Луганської області, для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Луганської народної республіки» невстановленою особою було створене непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того, в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ЛНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Луганської області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Луганської області та мали загальну координацію керівництва.

Так, приблизно на початку травня 2014 року (більш точний час та дату під час досудового розслідування не встановлено) в структурний підрозділ не передбаченого законом збройного формування, що дислокувалось на території Станично-Луганського району Луганської області, на добровільній основі увійшов ОСОБА_5 , який мав умисел брати активну участь в діяльності даного збройного формування, при цьому розуміючи, що діяльність зазначеного збройного формування спрямована на: заволодіння окремими територіями та їх утримання, здійснення методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур, придушення організованого опору населення на окупованій території, протистояння збройним силам України, правоохоронним органам, органам державної влади України, знищення їх живої сили та матеріальних засобів, а також скоєння тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, у тому числі з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншого озброєння.

Вступивши в зазначене збройне формування, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність функціонування вказаного формування, в період часу з початку травня 2014 року по кінець червня 2014 року, здійснюючі свої умисні протиправні дії у складі не передбаченого законом збройного формування, разом з іншими учасниками зазначеного формування, маючи при собі автоматичну зброю, здійснював несення служби в с. Вільхове Станично - Луганського району, де одягнутий у камуфльований одяг зі знаками розрізнення НЗФ т.зв. «ЛНР», тримаючи при собі автоматичну зброю, здійснював патрулювання вулиць у вищевказаному селищі, а також ніс службу на блокпості незаконного збройного формування, який розташований в с. Макарове Станично - Луганського району Луганської області по дорозі до м. Луганськ, де здійснював перевірку паспортного режиму та транспортних засобів у громадян, які перетинали вказаний блокпост.

19 червня 2018 року складено письмове повідомлення ОСОБА_5 про підозру в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Оскільки на той час було встановлено відомості, що підозрюваний переховується від органів досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, за місцем проживання він відсутній, то вказане повідомлення про підозру було надіслано останньому поштою за останньою відомою адресою проживання, а також направлено Валуйській сільській раді Станично-Луганського району Луганської області для безпосереднього вручення ОСОБА_5

22 червня 2018 року слідчим відповідно до ст. 281 КПК України через те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, його оголошено в розшук, а досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

При цьому під час досудового розслідування до суду неодноразово подавалися клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотань про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які слідчими суддями були задоволені, однак у зв`язку з переховуванням підозрюваного затримати і доставити його до суду не вдалося, а строк дії відповідних ухвал закінчувався.

21 травня 2025 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, та повістки про виклик останнього до Щастинської окружної прокуратури Луганської області на 01.06.2025 о 11:00, на 02.06.2025 о 11:00, на 03.06.2025 о 11:00 опубліковано у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в газеті «Урядовий кур`єр» (офіційне друковане видання Кабінету Міністрів України) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак у вищевказані дати та час ОСОБА_5 на виклики не з`явився, його точне місцезнаходження на даний час не відомо, а також жодної інформації про неможливість прибути чи наявність поважних причин для неприбуття від підозрюваного не надходило.

09 червня 2025 року слідчим на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , який у своїх показах повідомив, що він особисто знає ОСОБА_5 як мешканця с. Вільхове Станично-Луганського району Луганської області. Так, останній з початку травня 2014 року добровільно брав участь в діяльності НЗФ т.зв. «ЛНР», ніс службу в с. Вільхове, де одягнутий у камуфльований одяг зі знаками розрізнення НЗФ т.зв. «ЛНР», маючи при собі автоматичну зброю, здійснював патрулювання вулиць у вищевказаному селищі, а також ніс службу на блокпості НЗФ, який розташований в с. Макарове Станично - Луганського району Луганської області по дорозі до м. Луганськ, де здійснював перевірку транспортних засобів та громадян, які перетинали вказаний блокпост. Також свідку відомо, що ОСОБА_5 особисто брав участь в бойових діях на стороні НЗФ т.зв. «ЛНР» проти Збройних сил України та в серпні 2014 року разом з іншими учасниками НЗФ втік до м. Луганська, та за місцем мешкання більше не з`являвся;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2018 за участі свідка ОСОБА_6 , який серед інших представлених для впізнання осіб упізнав ОСОБА_5 , як особу, яку він бачив в кінці травня 2014 року одягнену в камуфльований одяг, яка мала при собі вогнепальну зброю та несла службу на блокпосту НЗФ т.зв. «ЛНР», який розташовувався в с. Макарове Станично-Луганського району Луганської області;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який у своїх показах повідомив, що він особисто знає ОСОБА_5 , так як вживав з ним спиртні напої. Так, останній з початку травня 2014 року добровільно брав участь в діяльності НЗФ т.зв. «ЛНР», а саме одягнутий у камуфльований одяг зі знаками розрізнення НЗФ т.зв. «ЛНР», маючи при собі автоматичну зброю, ніс службу на блокпостах, розташованих у с. Вільхове та с. Макарове Станично-Луганського району Луганської області, де здійснював перевірку транспортних засобів та громадян, які перетинали вказаний блокпост;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2018 за участі свідка ОСОБА_7 , який серед інших представлених для впізнання осіб упізнав ОСОБА_5 , як особу, яку він бачив в кінці травня 2014 року одягнену в камуфльований одяг, яка мала при собі вогнепальну зброю, та несла службу на блокпості НЗФ т.зв. «ЛНР», який розташовувався в с. Макарове Станично-Луганського району Луганської області;

- протоколом огляду документів від 15.06.2018;

- протоколом огляду від 19.06.2018;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який у своїх показах повідомив, що він особисто знає ОСОБА_5 як мешканця с. Вільхове Станично-Луганського району Луганської області, та свідку відомо, що останній брав участь в діяльності НЗФ т.зв. «ЛНР», та після чого разом з іншими учасниками НЗФ втік до м. Луганська, та за місцем мешкання більше не з`являвся.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, та який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчо-оперативним шляхом встановлено, що ОСОБА_5 мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_1 . Однак за вказаними адресами останній тривалий час не з`являвся, а територія Станично-Луганської селищної громади, включно з с. Вільхове та с. Валуйське, з 24.02.2022 є тимчасово окупованою територією.

Крім того, встановлено, що підозрюваний в серпні 2014 року разом з іншими учасниками НЗФ т.зв. «ЛНР» втік до м. Луганська, що підтверджується показами допитаних свідків.

Згідно з інформаціями Державної прикордонної служби України в період з 01.01.2014 по 04.07.2018 та з 08.11.2017 по 02.04.2025 відомостей щодо перетинання державного кордону України громадянином ОСОБА_5 не виявлено.

Також згідно з листом Департаменту соціального захисту населення Луганської ОДА станом на 03.04.2025 відомості щодо реєстрації ОСОБА_9 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутні.

Також підозрюваний, будучи належним чином повідомленим про виклики до прокуратури на 01.06.2025, 02.06.2025 та 03.06.2025, не з`явився на виклики, жодної інформації про неможливість прибути чи наявність поважних причин для неприбуття не надавав, що також свідчить про його бажання переховуватися від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, та вчинити інше кримінальне правопорушення, свідчить схильність до протиправної поведінки підозрюваного, який був засуджений, на шлях виправлення не став та наразі підозрюється у вчиненні даного кримінального правопорушення, маючи не зняту та не погашену судимість.

Крім того, не передбачене законом збройне формування т.зв. «ЛНР», в участі в діяльності якого підозрюється ОСОБА_5 , продовжує діяти на території Луганської області, зокрема й після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України (24.02.2022), що також вказує на наявність ризику продовження протиправної діяльності підозрюваним.

Загалом, враховуючи, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій російською федерацією території України, де відсутній контроль з боку держаних органів України, підтверджує його бажання та можливості продовжувати вчинене кримінальне правопорушення.

Тому, беручи до уваги обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; наявність судимостей; продовження діяльності не передбаченого законом збройного формування «ЛНР» на території Луганської області та участі у його діяльності підозрюваного, є достатньо підстав вважати, що незастосування запобіжного заходу або застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, до підозрюваного фактично призведе до продовження його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності, а також дозволяє продовжувати протиправну поведінку і вчинення злочину.

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення приходить до висновку, що запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема ст. 260 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто тримання під вартою).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, у тому числі наявні докази та матеріали, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний виїхав та перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, про що свідчить також і наступне:

- проведеною перевіркою за обліками встановлено, що родичі підозрюваного мешкають в Щастинському районі Луганської області.

- відповідно до даних Державної прикордонної служби України фактів перетину підозрюваним державного кордону України не виявлено.

- відповідно до даних Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області підозрюваний на обліку не перебуває.

- відповідно до даних Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації підозрюваний на обліку внутрішньо переміщених осіб не перебуває.

- відповідно до перевірки реєстру актів цивільного стану факт смерті підозрюваного на території України не реєструвався.

- відповідно до матеріалів виконаного доручення, наданого оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України, при проведенні розшукових дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , на теперішній час місцезнаходження останнього на території, підконтрольній державній владі України, не встановлено, на обліках як внутрішньо переміщена особа він не перебуває, зареєстрованого майна, що перебуває в його власності, на території України немає, нові реєстрації в наявних у органах Національної поліції обліках щодо нього відсутні.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 № 376 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786:

- Станично-Луганська територіальна громада Луганської області, до складу якої входять с. Вільхове та с. Валуйське, в яких раніше до серпня 2014 року проживав ОСОБА_5 , є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 24.02.2022;

- Луганський район, до складу якого входить місто Луганськ, куди в серпні 2014 року втік ОСОБА_5 , є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 07.04.2014.

Також слід зазначити, що майже всі населенні пункти Луганської області є окупованими російською федерацією станом на час подання даного клопотання, а їх залишок, що перебуває під контролем державної влади України, знаходиться на безпосередній лінії бойового зіткнення з країною-агресором.

Таким чином встановлені наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

На територію Луганської області розповсюджується юрисдикція Головного управління Національної поліції в Луганській області, яке функціонує на території Луганської області та було розташоване за адресою: Луганська область, м. Сіверськодонецьк, вул. Д. Сірика, 1.

У зв`язку з різким ускладненням оперативної обстановки на території Луганської області в період 2022 року, пов`язаної з широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації, виникненням загрози військового оточення працівників поліції області, з метою захисту життя і здоров`я працівників поліції та членів їх сімей підрозділи ГУНП в Луганській області евакуювані в безпечний район до м. Дніпра.

Відповідно до листа начальника ГУНП в Луганській області № 833/111/18/01-2023 від 17.04.2023 у зв`язку із проведенням активних бойових дій на території області Головне управління тимчасово передислоковано до м. Дніпра, а в свою чергу органи досудового розслідування ГУНП в Луганській області з 18.04.2023 дислокуються та виконують свої функції відповідно вимог чинного законодавства України за адресою: вул. Гайова (Рощинська), буд. 78, м. Дніпро.

Беручи до уваги вищевикладене, просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши подане клопотання та надані письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Луганській області знаходиться кримінальне провадження під № 0000291, відомості про яке внесено до ЄРДР від 01.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

19.06.2018 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України, з якими останній не був ознайомлений, оскільки переховується від органів досудового розслідування.

22.06.2018 винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 та зупинене досудове розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

21 травня 2025 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, та повістки про виклик останнього до Щастинської окружної прокуратури Луганської області на 01.06.2025 о 11:00, на 02.06.2025 о 11:00, на 03.06.2025 о 11:00 опубліковано у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в газеті «Урядовий кур`єр» (офіційне друковане видання Кабінету Міністрів України) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, як встановлено з матеріалів клопотання у вищевказані дати та час ОСОБА_5 на виклики не з`явився, його точне місцезнаходження на даний час не відомо, а також жодної інформації про неможливість прибути чи наявність поважних причин для неприбуття від підозрюваного не надходило.

09 червня 2025 року слідчим винесено постанову на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України про відновлення досудовеого розслідування в кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, при вирішенні даного клопотання, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цими злочинами, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме їх копіями: витягом з ЄРДР; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2018 за участі свідка ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2018 за участі свідка ОСОБА_7 , протоколом огляду документів від 15.06.2018; протоколом огляду від 19.06.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , тощо.

Отже, оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слід прийти до висновку, що в своїй сукупності вони доводять наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Разом з тим, на підтвердження переховування та перебування підозрюваного ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території слідчим долучено наступні докази, а саме: інформацію з Державної прикордонної служби України в період з 01.01.2014 по 04.07.2018 та з 08.11.2017 по 02.04.2025 щодо перетинання державного кордону України громадянином ОСОБА_5 , відповідно до якої зазначено, що останнім перетину кордону не виявлено, відповідно до листа Департаменту соціального захисту населення Луганської ОДА станом на 03.04.2025 відомості щодо реєстрації ОСОБА_9 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутні.

Разом з тим, встановлені обставини під час розгляду клопотання та додані матеріали, дійсно свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Про наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, та вчинити інше кримінальне правопорушення, про це свідчить схильність до протиправної поведінки підозрюваного, який був засуджений, на шлях виправлення не став та наразі підозрюється у вчиненні даного кримінального правопорушення, маючи не зняту та не погашену судимість.

Слідчий суддя, окрім цього, враховує характер кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 260 КК України, у яких ОСОБА_5 підозрюється, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, та які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Слідчим суддею встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, вчинення нових злочинів становить суспільний інтерес. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню та за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 йому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 211, 309, 310, 336, ч. 2 ст. 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Щастинської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню під № 0000291 від 01.06.2018 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 України - задовольнити.

За відсутності підозрюваного, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без визначення розміру застави.

Після затримання підозрюваного і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1