Справа № 358/1625/25 Провадження № 1-кп/358/230/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000072 від 02.08.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Богуслав Київської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не є депутатом, має середню спеціальну освіту, неодружений, не працює, військовозобов`язаний, раніше несудимий, не має на утриманні неповнолітніх дітей, абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. 31.07.2025 приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебував за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , де спільно з матір`ю ОСОБА_4 вечеряли та вживали спиртні напої. Під час розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ґрунті сімейно побутових непорозумінь виник словесний конфлікт.

2. В ході даного конфлікту у ОСОБА_3 виник умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

3. Цього ж дня, 31.07.2025 приблизно о 20 год. 15 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , будучи обурений поведінкою своєї матері, реалізуючи свій протиправний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, взяв зі столу кухонний ніж та наніс ним три порізи лівого передпліччя ОСОБА_4 , з якою перебуває у сімейних відносинах.

4. В ході здійснення дізнання встановлено, що отримані ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді рубців лівого передпліччя, які є наслідком загоєння ран і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Ушкодження у вигляді 3-х ран лівого передпліччя могли виникнути в результаті дії предмета (ів) якому (яким) притаманні колюче - ріжучі властивості.

5. Факт та характер спричинення тілесних ушкоджень підтверджено висновком судово-медичної експертизи №64 від 25.08.2025.

6. Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, дають суду підстави вважати встановленим, що ОСОБА_3 умисно наніс легкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України, яке відноситься до категорії кримінальних проступків.

7. Тому, суд визнає доведеним обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 125 КК України.

Процесуальні підстави ухвалення судом рішення за наслідками розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

8. Частиною 2 ст.12 КК України встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

9. Враховуючи, що санкцією ч. 2 ст. 125 КК України передбачене основне покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк, то кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України є кримінальним проступком.

10. Відповідно до ч.2 ст.381 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

11. В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

12. До обвинувального акта долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участю захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

13. Також, у вказаній заяві підозрюваний зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

14. Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

15. Разом з тим, до обвинувального акта надано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , в якій вона зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

16. Відповідно до частини 2 статті 381 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

17. Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

18. Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілої ОСОБА_4 , в якій вона зазначає, що згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілої, суд, дослідивши обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

19. При цьому, відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, у разі якщо судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів у суді не здійснюється.

Мотиви призначення покарання.

20. З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок передбачений ч.2 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

21. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

22. Дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд установив, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, свою провину у вчиненому визнав повністю, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, проте з 2018 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом за МКХ-10 F10.4 (а.с. 44).

23. Обставинами, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

24. Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає:

-вчинення кримінального проступку щодо особи похилого віку;

-вчинення кримінального проступку щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах;

-вчинення кримінального правопорушення, особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

25. Суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, з огляду на обставини цього правопорушення, зокрема його вчинення на ґрунті алкоголізму, а також беручи до уваги, що ОСОБА_3 не працює, не має офіційного доходу чи майна, за рахунок якого міг би сплатити штраф. За таких умов призначення штрафу призведе до неможливості виконання вироку та суперечитиме меті покарання, визначеній ст. 50 КК України.

26. Санкцією частини 2 статті 125 КК України передбачено, зокрема, покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин.

27. Відповідно до ч. 2 ст. 56 КК України, громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

28. Згідно з ч.3 ст.56 КК України, громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

29. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 ніде не працює, що виключає можливість застосування до обвинуваченого покарання у виді виправних робіт відповідно до положення ч.1 статті 57 КК України.

30. Зважаючи на вчинений кримінальний проступок, обставини його вчинення і наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої, суд вважає, що покарання у виді пробаційного нагляду не відповідатиме особі обвинуваченого та загальній меті покарання і не матиме належного виховного впливу на особу ОСОБА_3 .

31. Суд ураховує, що ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а тому такий вид покарання як обмеження волі буде занадто суворим для обвинуваченого і матиме переважно каральний, а не виправний характер.

32. Підстав для застосування положень статі 69 КК України суд не вбачає.

33. Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання за вчинення кримінального проступку за ч. 2 ст. 125 КК України, суд виходить із характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу вчинення кримінального проступку, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального проступку і обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального проступку, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального проступку, а також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

34. Отже, з урахуванням зазначених обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його ставлення до вчиненого, майнового стану, а також наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що можливість соціальної реабілітації обвинуваченого не втрачена. Відповідно до ч. 2 ст. 125 КК України та з урахуванням вимог ст.56 КК України, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на максимальний строк.

35. На переконання суду, призначення саме такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Таке покарання забезпечить досягнення мети його застосування та сприятиме формуванню у ОСОБА_3 готовності до правослухняної поведінки.

36. Процесуальні витрати, у тому числі на залучення експертів, відсутні.

37. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

38. Запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувались.

39. Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту на майно.

40. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України

41. На підставі викладеного, керуючись ст. 125 КК України, ст. ст.302, 368-371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, призначити покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.

2. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

3. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богуславського районного суду Київської області №358/1380/25 від 08.08.2025, скасувати.

4. Речові докази після набрання вироку законної сили, а саме: ніж з пластиковим руків`ям з слідами речовини біологічного походження зовні схожу на кров, яким було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_6 - знищити; рушник світло сірого кольору розміром 126x73 з слідами біологічного походження зовні схожу на кров - знищити.

5. Матеріали кримінального провадження №0000072 від 02.08.2025 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №358/1625/25, провадження №1-кп/358/230/25.

6. Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

7. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богуславський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

8. Відповідно до частини першої статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

9. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1