Справа № 463/5300/25
Провадження № 1-в/463/120/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 р. Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_5 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

відповідно до ухвал Сихівського районного суду м.Львова від 14.06.2021 року, Залізничного районного суду м.Львова від 25.06.2021 року та Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.02.2022 року, відносно ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвалами Личаківського районного суду від 23.12.2021 року, 14.07.2022 року, 14.02.2023 року, 06.07.2023 року, 15.02.2024 року, 20.08.2024 року, 18.12.2024 року, відносно ОСОБА_6 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Виконання ухвали суду забезпечувалось лікарем-психіатром ОСОБА_5 .

Лікар-психіатр КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_5 звернулася в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки згідно відомостей щодо хворого ОСОБА_6 є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність в останнього тяжкого психічного розладу, внаслідок якого він вчиняє (виявляє) реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього самого та для оточуючих, він може завдати значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів № 29 від 04.06.2025 року, ОСОБА_6 за своїм психічним станом потребує продовження застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Хворий страждає на післятравматичний синдром, психічні та поведінкові розлади внаслідок органічного ураження головного мозку з вираженим стійким психоорганічним синдромом, вираженими емоційно-вольовими розладами (синдром лобної долі), інтелектуально-мнестичним зниженням та соціально-побутовою та трудовою дезаптацією. Впродовж часу лікування хворий диспансер відвідував регулярно, щомісячно, рекомендоване психофармакологічне лікування приймає регулярно під контролем лікаря-психіатра, дотримувався всіх рекомендацій лікуючого лікаря. За час спостереження за хворим останній антисоціальних вчинків не вчиняв, приводів в поліцію відносно нього не було, суїцидальні думки та наміри заперечує, проте стан ОСОБА_6 залишається нестабільним, хворий залишається з частково збереженою хворобливою симптоматикою. Враховуючи нестабільний психічний стан пацієнта, лікарська комісія вважає, що ОСОБА_6 потребує продовження застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В судове засідання лікар-психіатр ОСОБА_5 не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду. Разом з тим, 25.06.2025 року подала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить заяву задовольнити.

Особа відносно якої розглядається дана заява - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань на адресу суду не скеровував.

З врахуванням вищенаведених обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд заяви у відсутності лікаря-психіатра, яка не з`явилася в судове засідання, подавши суду заяву про розгляд справи без її участі, а також без участі особи, відносно якої розглядається дана заява, так як його неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Прокурор Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву лікаря-психіатра підтримала, просить таку задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні відносно задоволення заяви лікаря-психіатра заперечив. Вважає таку безпідставною, з огляду на те, що стан ОСОБА_6 покращився, психофармакологічне лікування приймає регулярно, всі рекомендації лікуючого лікаря виконував, суїцидальних думок не виявляє. Просить відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.95 КК України зазначено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на обліку у КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» з діагнозом: післятравматичний синдром, психічні та поведінкові розлади внаслідок органічного ураження головного мозку (важка черепно-мозкова травма у 2012 році - перелом склепіння черепу із субарахноїдальним крововиливом, дефектом лобної кістки) з вираженим стійким психоорганічним синдромом, вираженими емоційно-вольовими розладами (синдром лобної долі), інтелектуально-мнестичним зниженням та соціально-побутовою та трудовою дезадаптацією.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалами Сихівського районного суду м.Львова від 14.06.2021 року, Залізничного районного суду м.Львова від 25.06.2021 року та Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.02.2022 року, відносно ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвалами Личаківського районного суду від 23.12.2021 року, 14.07.2022 року, 14.02.2023 року, 06.07.2023 року, 15.02.2024 року, 20.08.2024 року, 18.12.2024 року, відносно ОСОБА_6 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно з Висновком комісії лікарів-психіатрів № 29 від 04.06.2025 року (а.с.3-7), ОСОБА_6 перебуває на обліку у КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» з діагнозом: післятравматичний синдром, психічні та поведінкові розлади внаслідок органічного ураження головного мозку (важка черепно-мозкова травма у 2012 році з переломом склепіння черепу із субарахноїдальним крововиливом, дефектом лобної кістки) з вираженим стійким психоорганічним синдромом, вираженими емоційно-вольовими розладами (синдром лобної долі), інтелектуально-мнестичним зниженням та соціально-побутовою та трудовою дезадаптацією. Впродовж цього часу хворий диспансер відвідував регулярно, щомісячно. Рекомендоване психофармакологічне лікування приймає регулярно під контролем лікаря-психіатра, всі рекомендації лікуючого лікаря виконував. Антисоціальних вчинків не скоював, приводів у поліцію відносно ОСОБА_6 не було, суїцидальні думки та наміри заперечує. Проте, спостерігаючи за хворим і корегуючи медикаментозне лікування, його психічний стан залишається нестабільним, хворий залишається із частково збереженою хворобливою симптоматикою. Враховуючи наведене, лікарська комісія вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 на даний час перебуває на обліку у КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» з діагнозом: післятравматичний синдром, психічні та поведінкові розлади внаслідок органічного ураження головного мозку (важка черепно-мозкова травма у 2012 році з переломом склепіння черепу із субарахноїдальним крововиливом, дефектом лобної кістки) з вираженим стійким психоорганічним синдромом, вираженими емоційно-вольовими розладами (синдром лобної долі), інтелектуально-мнестичним зниженням та соціально-побутовою та трудовою дезадаптацією, його психічний стан потребує продовження психофармакологічного лікування, постійної корекції, динамічного спостереження, та у суду відсутні підстави для припинення або зміни застосування примусових заходів медичного характеру, а тому, заяву необхідно задовольнити та продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку терміном на шість місяців.

Керуючись ст.95 КК України, ст.514 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, з 03.07.2025 року терміном на 6 (шість) місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1