Справа № 362/4711/25
Провадження № 1-кп/362/604/25
ВИРОК

Іменем України

26.08.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Василькові Київської області угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000029, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України (далі - КК України) раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 382, частиною першою статті 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні. Ухвалою суду від 25.06.2025 призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор повідомив, що між ним та обвинуваченим, за участю захисника обвинуваченого, на підставі статей 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) у приміщенні Фастівської окружної прокуратури Київської області 24.06.2025 укладено угоду про визнання винуватості, яку він просить затвердити.

З обвинувального акта та угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 382, частиною першою статті 309 КК України, за таких обставин.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2024 у справі № 362/1233/24 ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, до якого було приєднано невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік, накладеного постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.05.2023 у справі № 362/1987/23.

12 березня 2024 року постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2024 у справі № 362/1233/24 щодо ОСОБА_4 набрала законної сили.

22 березня 2025 року близько 21 год. 19 хв., достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, умисно підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог статті 129-1 Конституції України, за якою судове рішення є обов`язковим до виконання, частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, ОСОБА_4 керував автомобілем марки "Москвич ИЖ 2125" з номерним знаком " НОМЕР_1 ", не маючи на це життєвої необхідності, рухаючись по вулиці Центральна в селищі Калинівка Фастівського району Київської області, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 (село Данилівка) Фастівського районного управління поліції Головного управління поліції в Київській області.

Тим самим ОСОБА_4 умисно не виконав постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2024, якою його позбавлено права керування транспортними засобами на 5 років, а саме до 12.03.2030.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за частиною першою статті 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що 22.03.2025 близько 15 год. 00 хв., перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту по вулиці Шляхова в селі Данилівка Фастівського району Київської області, ОСОБА_4 на землі придбав-знайшов поліетиленовий зіп-пакет з вмістом порошкоподібної речовини біло-бежевого кольору, яку він сприйняв за психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, за відомими йому зовнішніми ознаками.

Усвідомлюючи, що зазначена речовина є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, ОСОБА_4 , діючи умисно, підібрав поліетиленовий зіп-пакет з вмістом порошкоподібної речовини біло-бежевого кольору, здійснивши таким чином, незаконне придбання (привласнення) психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, для особистого вживання та поклав до лівої бічної кишені власних штанів, тим самим розпочав незаконно зберігати при собі психотропну речовину - амфетамін.

22.03.2025, близько 21 год. 19 хв., неподалік тунельного переїзду по вулиці Центральна в селищі Калинівка Фастівського району Київської області ОСОБА_4 , рухаючись автомобілем марки "Москвич ИЖ 2125" з номерним знаком " НОМЕР_1 ", був зупинений працівниками поліції для перевірки документів, яким в ході спілкування повідомив, що має при собі психотропну речовину.

Під час проведення огляду місця події 22.03.2025 ОСОБА_4 добровільно видав поліетиленовий зіп-пакет з вмістом порошкоподібної речовини біло-бежевого кольору, яку поміщено до спецпакету ВУМ2018067. Згідно з висновком експерта від 02.04.2025 маса психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетаміну у вказаній речовині становить 0,270 грам, що перевищує встановлені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 "Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу" невеликі розміри (до 0,15 грам) та не перевищує встановлених великих розмірів (від 1,5 до 15,0 грам).

Амфетамін згідно зі Списком № 2 "Психотропні речовини, обіг яких обмежено" Таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за частиною першою статті 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Угода про визнання винуватості укладена 24 червня 2025 року у приміщенні Фастівської окружної прокуратури Київської області (місто Фастів Фастівського району Київської області, вул. Тимофія Рудяка, 3) у порядку, передбаченому статтями 468, 469, 472 КПК України, в рамках кримінального провадження № 0000029, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2025.

Сторонами цієї угоди є:

прокурор Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000029, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2025;

обвинувачений у вказаному кримінальному провадженні - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 .

Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною першою статті 382, частиною першою статті 309 КК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість. Також вказаною угодою сторони погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 :

за частиною першою статті 382 КК України - у виді 2 років позбавлення волі;

за частиною першою статті 309 КК України - у виді 1 року обмеження волі.

На підставі частини першої статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточно ОСОБА_4 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Угода про визнання винуватості також містить інформацію щодо роз`яснення належним чином обвинуваченому про наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; про наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора та обвинуваченого), а також підписана захисником.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 382, частиною першою статті 309 КК України визнав повністю, підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання з мінімальним іспитовим строком в один рік.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені частиною четвертою статті 474 КПК України. Також обвинувачений в повній мірі розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, а саме: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України та відмову від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_5 також підтвердив добровільність укладення угоди та просив її затвердити, додатково підтвердив факт розуміння обвинуваченим наслідків і умов укладання угоди.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно, при укладанні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали, які надійшли з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

За частиною четвертою статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, передбачені частиною першою статті 382 та частиною першою статті 309 КК України, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно зі статтею 12 КК України є нетяжким злочином та кримінальним проступком відповідно.

Суд установив, що угода про визнання винуватості за змістом відповідає вимогам статті 472 КПК України, зокрема, вона містить беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що угода укладена сторонами добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд також установив, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.

Зі змісту угоди вбачається, що при узгодженні сторонами покарання обвинуваченому було враховано та дотримано норми статей 65-67 КК України, сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статей Особливої частини КК України, що передбачають відповідальність за вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, при визначенні меж покарання виходили з положень розділу Х Загальної частини КК України; врахували характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; взяли до уваги особу винного; встановили наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень), та відсутність обтяжуючих покарання обставин; правильно застосували положення статті 70 КК України щодо визначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, статті 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням,статті 76 КК України щодо необхідності покладення на обвинуваченого обов`язків у зв`язку з його звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи, що кримінальні правопорушення, які вчинив ОСОБА_4 , є кримінальним проступком та нетяжким злочином, беручи до уваги особу винного, який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, без негативних характеристик за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває,в силу статті 89 КК України раніше не судимий, з огляду на ставлення обвинуваченого до скоєного, який беззаперечно визнав свою винуватість у вчинених правопорушеннях, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень), та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому узгоджене сторонами за угодою про визнання винуватості покарання: за частиною першою статті 382 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за частиною першою статті 309 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі частини першої статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточно ОСОБА_4 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, вид і строк призначеного покарання, обставини, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває, та вважає, що встановлення іспитового строку в один рік з покладенням відповідних обов`язків буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Ураховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим та прокурором.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні (висновок експерта від 02.04.2025 № СЕ-19/111-25/17768-НЗПРАП) у розмірі 3183 гривні 60 копійок відповідно до частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 122, 124, 314, 368-370, 373, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 червня 2025 року між прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні № 0000029, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2025.

2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 382, частиною першою статті 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

- за частиною першою статті 382 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за частиною першою статті 309 КК України у виді 1 року обмеження волі.

3. На підставі частини першої статті 70 КК Україниза сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

4. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 26 серпня 2025 року.

5. Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

6. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.

7. Речовий доказ у кримінальному провадженні - порошкоподібну речовину світло-рожевого кольору, яка згідно з висновком експертавід 02.04.2025 № СЕ-19/111-25/17768-НЗПРАП містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін масою 0,270 грам, упаковану разом із залишками первинного пакування до паперового конверта, на якому виконані рукописні пояснювальні написи: "Фастівське РУП, ЄРДР № 0000029, судовий експерт, ПІБ, підпис", що зберігається в камері схову речових доказів Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (згідно з квитанцією № ФО 1853 від 14.04.2025), - після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1