Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4783/25
Номер провадження 1-кс/711/1291/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду в м. Черкаси клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000047 від 18.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні заступник начальник відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів (в тому числі електронних документів), які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), юридична адреса: АДРЕСА_1 .

Своє клопотання слідчий обґрунтує тим, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000047 від 18.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Під час розслідування отримано відомості про можливе функціонування на території Черкаської області, починаючи з 24 лютого 2022 року і по даний час, незаконної схеми по ухиленню громадян від призову на військову службу під час загальної мобілізації, до реалізації якої можливо причетні посадові особи закладів та установ Черкаської області, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які діючи за передньою змовою між собою та зловживаючи своїм службовим становищем, з мотивів отримання неправомірної вигоди, приймають рішення в інтересах осіб, які намагаються ухилитися від військової служби.

Положення ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон) Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову громадян України на військову службу та прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Пунктом 6 ст.37 Закону визначено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до вимог абз.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Відповідно до п.п.1.1, 1.2. глави 1 розділу I «Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України», затвердженого наказом міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 (надалі Положення), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних. Військово-лікарська експертиза це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей, військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом.

Пункти 2.1, 2.2, 2.6.1 глави 2 розділу I Положення передбачають, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК), ВЛК регіону, ВЛК евакуаційного пункту, ВЛК пересувної госпітальної бази.

До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.

Згідно пункту 1.1 глави 1 розділу II Положення, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби.

Пунктами 3.1, 3.5. глави 3 розділу II Положення визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

До початку огляду військовий комісаріат на всіх військовозобов`язаних отримує дані із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів (на тих, що перебувають на обліку у вказаних диспансерах, закладах, - витяг з історії хвороби), на осіб, що визнані інвалідами, - дані з органів соціального забезпечення, також медичну картку амбулаторного хворого (облікова форма МОЗ України № 025) з поліклінік та медико-санітарних частин за місцем проживання, роботи або навчання.

Зазначені документи з відомостями із вищевказаних диспансерів (закладів), а на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи військовий комісаріат до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.

Згідно глави 22 розділу II Положення, Дані про тих, хто пройшов медичний огляд, діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).

Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються:

в) на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку. На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу.

У воєнний час свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК на всіх оглянутих осіб складається у двох примірниках.

Таким чином, внаслідок системного аналізу норм указаних нормативних актів встановлено, що однією з підстав звільнення з військової служби та відстрочки від мобілізації є неможливість її проходження за станом здоров`я. Основним документом, що підтверджує таку неможливість проходження служби є висновок ВЛК, який складається на підставі медичного огляду, розпочатого за рішенням військового комісара, до початку якого останній отримує на осіб, що визнані інвалідами дані з органів соціального забезпечення, а також медичну картку амбулаторного хворого (облікова форма МОЗ України № 025) з поліклінік та медико-санітарних частин за місцем проживання, роботи або навчання.

Відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (далі - Положення), на центральну військово-лікарську комісію (далі ЦВЛК) покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України.

Також, відповідно до Положення ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої військово-лікарської комісії (лікарсько-льотної комісії) Збройних Сил України.

Так, в ході досудового розслідування 01.02.2024 листом на адресу ЦВЛК направлені постанови ВЛК про визнання осіб непридатними до військової служби для перевірки обґрунтованості прийнятих рішень. 07.03.2024 отримано відповідь про те, що для прийняття обґрунтованого рішення стосовно таких ВЛК не надано медичних документів, а саме: висновок лікаря, акт дослідження стану здоров`я та картка обстеження та медичного огляду.

Слідчий вказує, що з метою повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, а також надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, виникла необхідність в проведенні тимчасового доступу до речей та документів осіб, які проходили лікування та отримували медичні картки, електроні медичні направлення, результати власних медичних досліджень, електронні призначення лікарів та планів лікування за період з 01.01.2019 по теперішній час з медичної інформаційної системи ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), юридична адреса: АДРЕСА_1 .

З підстав викладеного, з метою недопущення знищення або заміни документів, які мають значення для досудового розслідування, фіксують відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути доказами під час судового розгляду та знаходяться в медичній інформаційній системі ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) слідчий просить вказане клопотання розглядати без участі представників ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання слідчий не з`явився, проте надав суду заяву, в якій просив провести розгляд клопотання за його відсутності на підставі обґрунтування, викладеного у клопотанні та з урахуванням доказів доданих до нього.

На підставі ч.2 ст.163 КПК України та за клопотанням слідчого, судове засідання проводилося без виклику представників ІНФОРМАЦІЯ_1 . В силу піднятого питання, даний пункт додаткового доказування не потребує.

Положеннями ч.4 ст.107 КПК України визначено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за можливе розгляд клопотання проводити у відсутність учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Дослідивши клопотання слідчого та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.

За змістом ст.131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Положеннями ч.ч.5, 6 ст.163 КПК України, передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до положень п.4 та п.8 ч.1 ст.162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в документах, належить: конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних.

Частиною 7 статті 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей, документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей та документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Положеннями статті 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або є предметом кримінального правопорушення.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Норми ст.98 КПК України передбачають, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

У відповідності до положень ст.99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000047 від 18.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналіз доданих до клопотання документів, дають достатньо підстав вважати, що відбулися події, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.364 КК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а також враховуючи неможливість отримати відомості в інший спосіб, слідчий суддя вважає, за необхідне частково задовольнити клопотання слідчого та надати дозвіл на тимчасовий доступ до інформації за період часу з 01.01.2019 по 28.05.2025, включно. Так як із наданих матеріалів слідує потреба з`ясування доказової інформації в зазначених часових проміжків іншого не доведено матеріалами.

Крім того, термін дії ухвали два місяці з дня її постановлення, а тому застосування посилання на інші часові проміжки неможливе.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159, 162-164 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю - задовольнити частково.

Надати тимчасовий доступ заступникам начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , старшим слідчим СУ ГУНП в Черкаській області: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , слідчим СУ ГУНП в Черкаській області: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до речей і документів (в тому числі електронних документів), які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), юридична адреса: АДРЕСА_1 , з можливістю подальшого вилучення електронних медичних направлень, результатів власних медичних досліджень, електронних призначень лікарів та планів лікування, відомостей про тривалість лікування за період з 01.01.2019 по 28.05.2025, наступних громадян:

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

- ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

- ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_7 ;

- ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_8 ;

- ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП НОМЕР_9 ;

- ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_10 ;

- ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП НОМЕР_11 ;

- ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , РНОКПП НОМЕР_12 ;

- ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , РНОКПП НОМЕР_13 ;

- ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , РНОКПП НОМЕР_14 ;

- ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , РНОКПП НОМЕР_15 ;

- ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , РНОКПП НОМЕР_16 .

Строк дії ухвали не може перевищувати два місяці з дня її постановлення.

У разі невиконання ухвали слідчий суддя за клопотанням сторони обвинувачення має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями Кримінального процесуального кодексу України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1