Справа № 161/5618/24
Провадження № 1-кп/161/23/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 06 травня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001167 від 31.10.2023, який надійшов до суду 22.09.2024 від Луцької окружної прокуратури, про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Волинської області, с.Лучичі, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працює на посаді директора Дитячої юнацької спортивної школи №3, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , 30 жовтня 2023 року, близько 13:00 год, знаходячись у приміщенні кабінету директора у Дитячій юнацькій спортивній школі №3, що знаходиться по вулиці Глушець, 20, у місті Луцьку, Волинської області, діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині - ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, в ході словесного конфлікту, умисно наніс ряд ударів по обличчю потерпілого ОСОБА_4 , а саме один удар кулаком лівої руки в праву сторону щелепи обличчя, внаслідок чого потерпілий, не втримавши рівновагу впав на поверхню дивану, після чого ОСОБА_7 наніс один удар кулаком правої руки в ліву сторону ключичної ділянки та один удар кулаком лівої руки в нижню ділянку щелепи обличчя потерпілого ОСОБА_4 . Внаслідок цього, потерпілий ОСОБА_4 отримав, згідно висновку судово- медичного експерта №654 від 02.11.2023, тілесні ушкодження у вигляді синця та садна в лівій підключичній ділянці, дрібних саден біля правого кута рота та на тильній поверхні правої кисті, перелому головки нижньої щелепи справа. За ступенем тяжкості синець та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень, перелом нижньої щелепи за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я. по скільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину заперечив та показав, що 30.10.2023 його дружина повідомила йому, що між нею та ОСОБА_8 виник конфлікт. Після того, він запросив дружину ОСОБА_9 для того, щоб заспокоїти жінок і владнати непорозуміння. Коли ОСОБА_10 зайшла до його кабінету, то почала поводитись по-хамськи та йому не вдалося її заспокоїти. ОСОБА_11 сказала, що зателефонує ОСОБА_12 , він прийде і розбереться в даній ситуації. За 15-20 хвили до його службового кабінету увірвався ОСОБА_13 , який був налаштований агресивно та висловлювався нецензурною лайкою. Він злякався, що ОСОБА_14 нападе на його дружину, тому встав з-за столу та перехопив його, після чого вони обоє тримали один одного за руки. На фоні цієї шарпанини та шуму ОСОБА_15 , яка в цей час перебувала у його кабінеті, розвернулася та почала їх заспокоювати, а його дружина вибігла на коридор, оскільки злякалася та намагалася попросити когось, щоб викликали поліцію. Після того, як вони розійшлися, до кабінету зайшла дружина ОСОБА_16 , ОСОБА_15 вивела їх на коридор і вони через деякий час покинули приміщення. Також, на балкон піднімалися двоє тренерів школи, щоб побачити, що відбувається. Спочатку піднялася тренер ОСОБА_17 , яку він бачив через відчинені двері, а пізніше тренер ОСОБА_18 .

Незважаючи на невизнання своєю вини самим обвинуваченим ОСОБА_7 , його винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду дав показання, що 30.10.20.23 року близько 13 год. він перебував на робочому місці, коли йому зателефонувала дружина та повідомила, що отримала удар від ОСОБА_19 . Після чого, він відразу вийшов з роботи і поїхав до Дитячої юнацької спортивної школи №3 за адресою: м.Луцьк, Глушець, 20, де працює ОСОБА_20 . Зайшовши до його кабінету, побачив дружину і сина ОСОБА_21 , які сиділи біля столу, а також ОСОБА_15 , яка стояла біля вікна та ОСОБА_22 , який сидів за столом. Підійшовши до столу, він почав запитувати в ОСОБА_7 , яке він право має так поводитися, розмовляли на підвищених тонах. Тоді, ОСОБА_23 встав з-за столу, розпочалась шарпанина, вони схопили один одного за плечі, після чого ОСОБА_23 наніс йому ряд ударів. А саме, обвинувачений наніс йому один удар лівою рукою в праву сторону обличчя, від чого він впав на диван, останній накинувся на нього та продовжував бити, коли наносив другий удар він відвернувся, наступний удар прийшовся йому в ліву ключицю правою рукою та лівою рукою в нижню ділянку обличчя. Після чого, підійшла ОСОБА_15 та почала їх розбороняти. Вийшовши з приміщення школи, він разом із дружиною, сіли в автомобіль, коли почали їхати відчув сильний біль в голові, завів сина з дружиною в поліклініку та повернувся на роботу. На роботі колеги побачили, що в нього почало спухати обличчя. Тоді, він набрав дружину і вони разом поїхали в лікарню, однак їх там не прийняли. Вони викликали працівників поліції, поїхали у відділок написали заяви, після чого їх направили на обстеження для складення висновку. Зазначив, що прийшов між ним та ОСОБА_24 існують тривалі неприязні відносини, а дружина останнього постійно провокувала сварки. З приводу цього, він неодноразово звертався до керівництва, однак реакції не було. При призначенні покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду. Цивільний позов підтримав повністю та просив задовольнити.

Свідок ОСОБА_25 суду показала, що 30.10.2023 вона зайшла в Дитячу юнацьку спортивну школу №3, щоб прийняти душ після тренування. Зайшовши до роздягальні та прийнявши душ, до неї зайшла ОСОБА_26 та між ними виник конфлікт. Остання вимагала у неї відчинити вікно у душовій. Після чого, з криками ОСОБА_27 вийшла з роздягальні. Коли вона йшла з сином по коридору спортшколи, ОСОБА_23 запросив її до свого кабінету, де почав запитувати чому вона не слухає його дружину, між ними виникла словесна перепалка, в ході якої ОСОБА_27 нанесла їй удар правою рукою в ліву щоку. Коли вона намагалася вийти з кабінету, ОСОБА_27 схопила її за волосся. Окрім того, на коридорі стояв її син, коли ОСОБА_27 його побачила, то відпустила її. Вийшовши з кабінету на коридор, відразу зателефонувала своєму чоловікові та розповіла, що відбулося. Коли приїхав її чоловік, то одразу піднявся в кабінет до ОСОБА_22 , а вона залишити сина на охоронника та відразу піднялася за чоловіком на другий поверх, де знаходився кабінет ОСОБА_28 . Підійшовши до кабінету побачила, що її чоловік вже лежав на дивані, а ОСОБА_23 наносив йому удари по обличчю та тулубу. Окрім того, в кабінеті також перебувала ОСОБА_29 , яка тримала ОСОБА_28 . Того ж дня вони звернулися до лікарні, оскільки чоловік почав себе погано почувати, після чого вирішила написати заяву в поліцію.

Свідок ОСОБА_30 суду показала, що працює заступником директора по навчальній роботі у Дитячій юнацькій спортивній школі №3 м.Луцька. Приблизно у жовтні 2023 року вона перебувала на робочому місці, взяла документи на підпис та пішла до директора. В кабінеті знаходився директор ОСОБА_23 та його дружина ОСОБА_26 . Вона поклала документи на стіл і чекала, поки директор підпише, двері до кабінету були відчинені. Тоді, вона почула шум, повернулася та побачила, що в кабінеті стояв ОСОБА_14 з ОСОБА_24 у яких виникла словесна суперечка, в ході якої вони шарпали один одного за одяг. Після, чого вона встала між ними та почала їх розбороняти. Окрім того, зазначила, що не бачила, коли саме до кабінету зайшов ОСОБА_14 , оскільки стояла спиною до дверей та дивилася у вікно, побачила ОСОБА_31 тільки тоді коли вони разом зчепилися. Під час даної події не бачила, хто знаходився в кабінеті. Також, не бачила, щоб ОСОБА_23 наносив удари ОСОБА_32 .

Свідок ОСОБА_33 суду показала, що працює тренером у Дитячій юнацькій спортивній школі №3 м.Луцька. 30.10.2023 вона проводила тренування у великій залі з художньої гімнастики, яка знаходиться у дитячій юнацькій спортивній школі. Раптом почула сильний шум на балконі, а потім в кабінеті директора. Після цього, вибігла ОСОБА_26 , яка просила щоб викликали поліцію. У коридорі на балконі вона почула як ОСОБА_34 погрожувала ОСОБА_35 , а також чула крики з кабінету директора. Вказала, що в коридорі вона бачила ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 та ОСОБА_39 . Окрім того, зазначила, що в ОСОБА_31 не було будь-яких тілесних ушкоджень, а також, не бачила щоб ОСОБА_23 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_32 .

Свідок ОСОБА_40 суду показала, що 30.10.2023 у неї з ОСОБА_8 виник конфлікт у душовій дитячої спортивної школи. Про це вона розповіла своєму чоловіку ОСОБА_41 , який є директором зазначеної школи. Після цього, ОСОБА_7 покликав ОСОБА_42 до свого кабінету на розмову. Через деякий час до кабінету її чоловіка увірвався ОСОБА_14 з погрозами та лайкою в її сторону. ОСОБА_7 встав з-за столу та встав між ними, вона злякалася і вибігла на коридор та просила викликати поліцію. Коли вона вийшла в коридор, у кабінеті директора залишився її чоловік, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та її малолітня дитина. Ствердила, що будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_23 потерпілому ОСОБА_43 не наносив. Дізналася, про те, що в ОСОБА_31 є наявні тілесні ушкодження від журналістів телеканалу «Аверс», оскільки останні хотіли зняти сюжет про цей конфлікт.

Свідок ОСОБА_44 суду показала, що одного дня, точної дати не пам`ятає, проходило тренування із художньої гімнастики, однак почалася повітряна тривога і вони почали збирати дітей, щоб пройти в укриття. Почули, як хтось дуже гучно наближається до кабінету ОСОБА_7 , шарпав за ручку дверей, в кабінеті було гучно. На другий поверх вона не підіймалася. Однак, бачила, як з кабінету вийшов ОСОБА_23 та ще один чоловік, вони пішли в напрямку до кабінету заступника директора, будь яких тілесних ушкоджень ні в кого з них не було. Також, бачила на коридорі ОСОБА_37 . Зазначила, що вона із ОСОБА_8 та ОСОБА_12 не знайома. Також, з нею була тренер ОСОБА_45 , яка саме збиралася піднятися на другий поверх. Про дану ситуацію їй стало відомо з телебачення.

Свідок ОСОБА_46 суду показала, що 30.10.2023 перебуваючи на роботі в КП «Центр реабілітації», близько 14 год. зайшла до кабінету, побачила, що за столом сидів потерпілий ОСОБА_14 , у якого була опухла щока з правої сторони. Зі слів ОСОБА_12 їй стало відомо, що в ході конфлікту ОСОБА_12 вдарив керівник спорткомплексу, де займається його дружина. Коли вона ввечері зателефонувала до ОСОБА_12 , їй стало відомо, що в нього перелом щелепи. Окрім того, зазначила, що вранці коли бачила ОСОБА_12 тілесних ушкоджень у нього не було.

Свідок ОСОБА_47 суду показав, що 30.10.2023 близько 14 год. ОСОБА_14 прийшов на роботу у збудженому стані, з невеликим набряком нижньої щелепи. Зі слів ОСОБА_12 йому стало відомо, що він ходив до директора дитячої юнацької спортивної школи для того аби вирішити конфлікт, який виник у його дружини. Однак, коли ОСОБА_14 зайшов до кабінету директора, останній наніс йому декілька ударів. Також, йому стало відомо від ОСОБА_31 , що він звертався за медичною допомогою, а вже на наступний виявилось, що в ОСОБА_31 перелом щелепи.

Свідок сторони захисту ОСОБА_48 суду показав, що йому відомо, що в дитячій юнацькій спортивні школі №3 відбувся інцидент. Потерпілий ОСОБА_14 заявив, що відбулася бійка, в ході якої ОСОБА_23 наніс йому удар в щелепу, тоді він через день зустрівся з ОСОБА_12 , однак видимих ознак тілесних ушкоджень на ньому не було. З даного приводу була проведена службова перевірка, в ході якої не було виявлено дисциплінарних порушень в діях директора дитячої юнацької спортивної школи №3 ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_49 суду показав, що у даній справі ним був виконаний висновок судово-медичного експерта №654 від 02.11.2023, підсумки якого він підтверджує. Він безпосередньо обстежував потерпілого. Зазначив, що при отриманих тілесних ушкодженнях зовнішні ознаки можуть бути проявлені і не проявлені, в даному випадку вони проявлялися набряком в місці перелому. Також, зазначив, що перелом без зміщення не впливає на можливість розмовляти та вживати їжу, в даному випадку потерпілий міг рухати щелепою, розмовляти.

Окрім цього, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.10.2023 підтверджується факт звернення потерпілого ОСОБА_4 до правоохоронних органів з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень.

Із протоколу слідчого експерименту від 03.11.2023, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_4 , вбачається, що останній в ході його проведення детально відтворив всі обставини нанесення йому ударів ОСОБА_7 . Відеозапис проведення даної слідчої дії також був досліджений судом безпосередньо в судовому засіданні.

З висновку експерта №654 від 02.11.2023, вбачається, що ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження: синець та садно в лівій підключичній ділянці, дрібні садна біля правого кута рота та на тильній поверхні правої кисті; перелом головки нижньої щелепи справа. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих предметів, які за ступнем тяжкості синець та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень, а перелом нижньої щелепи за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби.

Безпосередньо в судовому засідання досліджено відеозапис з ТРК «Аверс» за участю потерпілого та обвинуваченого, який був добровільно наданий потерпілим ОСОБА_4 органу досудового розслідування.

Протоколом слідчого експерименту від 04.12.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_25 , відтворила відомі їй обставини нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 . Даний відеозапис також був досліджений судом безпосередньо в судовому засіданні.

Із врахуванням зазначеного, суд оцінивши зібрані на досудовому провадженні та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України повністю доведена в ході судового розгляду.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не наносив тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 при обставинах місця і часу, зазначених в обвинувальному акті, на думку суду, є непереконливими та загалом є формою та обраною стратегією захисту від пред`явленого обвинувачення. Такі твердження сторони захисту об`єктивно спростовуються як показаннями самого потерпілого ОСОБА_4 , так і показаннями допитаних свідків, зокрема ОСОБА_25 , ОСОБА_46 , ОСОБА_50 . Показання зазначених свідків та потерпілого, на думку суду, є правдивими, послідовними та повністю узгоджуються із дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а тому суд приймає їх за основу при ухваленні обвинувального вироку у даній справі.

Суд критично оцінює показання допитаної в ході судового розгляду свідка ОСОБА_30 в частині того, що зазначений свідок не бачила безпосередньо моменту нанесення тілесних ушкоджень потерпілому обвинуваченим, оскільки ОСОБА_30 перебувала на місці події безпосередньо в момент вчинення злочину, а тому очевидно не могла його не бачити. При цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_30 перебуває у прямому службовому підпорядкуванні обвинуваченого ОСОБА_7 , що, на думку суду, суттєвим чином вплинуло на правдивість її показань в ході допиту.

Також, суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_51 про те, що обвинувачений ОСОБА_7 не наносив тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , оскільки такі показання очевидно суперечать матеріалам кримінального провадження, окрім того, зазначений свідок є дружиною обвинуваченого, тому є зацікавленою у результатах кримінального провадження.

Доводи сторони захисту про відсутність візуальних ознак тілесних ушкоджень на обличчі потерпілого ОСОБА_4 відразу після конфлікту та у подальшому, зокрема при інтерв`ю ТРК «Аверс», на думку суду, не підтверджує версію сторони захисту про непричетність обвинуваченого до вчинення злочину, оскільки із показань допитаного в ході судового розгляду експерта ОСОБА_49 встановлено, що тілесні ушкодження можуть бути як візуально проявленими так і візуально не проявленими, та у даному конкретному випадку такі не вплинули на здатність потерпілого розмовляти та приймати їжу.

Загалом, у суду не виникає сумнівів у правдивості показань потерпілого та його дружини з приводу обставин даної справи, незважаючи на наявність тривалих неприязних відносин між ними та ОСОБА_7 та ОСОБА_52 . Так, зокрема, характер отриманих потерпілим тілесних ушкоджень та ступінь їх тяжкості зафіксовано висновком експерта №654. Зазначений висновок експерта є науково-обґрунтованим, проведений експертом в межах його компетенції на підставі постанови слідчого, та додатково роз`яснений експертом безпосередньо в ході його допиту в суді. Підстав сумніватися у достовірності результатів проведеного експертного дослідження чи в компетенції експерта у суду немає.

Будь-якого іншого розумного пояснення походження отриманих потерпілим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, окрім як в результаті вчиненого обвинуваченим злочину, не існує, а винуватість ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні доведена прокурором в ході судового розгляду поза розумним сумнівом, тому суд ухвалює обвинувальний вирок у даній справі.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та дані особу винного.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, що згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, свою вину не визнав та не розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, роботи та міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений на утриманні одна неповнолітня дитина, за місцем роботи характеризується позитивно, потерпілий при призначенні покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду. А тому, врахувавши наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.122 КК України, у виді обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання із випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Окрім того, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення та фактичні обставини справи, зокрема те, що злочин був вчинений обвинуваченим безпосередньо на робочому місці та в робочий час, в присутності підлеглих працівників, та був пов`язаний із займаною ним посадою, суд визнає за неможливе збереження за останнім права обіймати певні посади, тому на підставі ч.2 ст.55 КК України призначає обвинуваченому ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати керівні посади у спортивних школах на строк 2 роки, яке не передбачене санкцією ч.1 ст.122 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково, та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_4 20 000 гривень моральної шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди суд врахував майновий стан обвинуваченого, а також виходив із засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілого ОСОБА_4 та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.

Керуючись ст.ст. 128, 129, 368, 370, 371, 374 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки, а саме:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч.2 ст.55 КК України призначити ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати керівні посади у спортивних школах на строк 2 (два) роки.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_4 20 000 (двадцять тисяч) гривень завданої моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий