Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2625/25
У Х В А Л А

17.06.2025 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання адвоката ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах власника майна ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області з клопотанням про скасування арешту майна, по справі № 308/8602/24.

Клопотання мотивоване тим, що 01 травня 2025 року, адвокат в інтересах ОСОБА_4 звернувся до відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області із запитом про надання інформації про те, чи на майно, що вилучене у ОСОБА_4 накладено арешт. 22 травня 2025 року, на електронну адресу адвоката надійшла відповідь на запит із копією ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 липня 2024 року, з якої вбачається, що за результатами вилученого майна, що мало місце 12 червня 2024 року, коли слідчими слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області проведено обшук, зокрема - в робочому кабінеті № 2 державного виконавця Виноградівського відділу ДВС ОСОБА_4 , за результатами якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung S21FE» н.м.т. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , IMEI-1: НОМЕР_3 та IMEI-2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 .

Ознайомившись із ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 липня 2024 року заявник клопотання вважає, що арешту на майно потрібно скасувати, посилаючись на те, що вищезазначене майно було описане в ухвалі слідчого судді з істотними помилками, а саме неправильно вказано марку (модель) вилученого мобільного телефону, ОСОБА_4 є власником мобільного телефону марки «Samsung S21FE». Починаючи із 12 червня 2024 року по теперішній час власник майна позбавлений можливості користуватись своїм майном, на даний час майно третьої особи безпідставно перебуває у сторони обвинувачення протягом року. Із клопотанням звернулась неуповноважена особа, що є порушенням вимог ст. 64-2 КПК України. При цьому за ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Вказана стаття передбачає, що лише з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна особи, така особа набуває статусу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт. Отже, відповідна стаття регламентує, зокрема, порядок подання клопотання про арешт майна особи, яка не має у кримінальному провадженні статусу підозрюваного, обвинуваченого або засудженого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Відтак стаття 64-2 КПК України є спеціальною нормою по відношенню до ст. 171 цього Кодексу, яка містить загальні вимоги до клопотання про арешт майна.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про підтримання клопотання та розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий у судове засідання також не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 липня 2024 року накладено арешт на майно,вилучене 12 червня 2024 року, слідчими слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області під час проведення обшуку в робочому кабінеті № 2 державного виконавця Виноградівського відділу ДВС ОСОБА_4 , за результатами якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung S21FE» н.м.т. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , IMEI-1: НОМЕР_3 та IMEI-2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 .

Під час вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка визначає, що ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь- якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтере сусуспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності [6; 7; 8; 9; 10].

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У даному кримінальному провадженні необхідність подальшого арешту майна відпала, оскільки починаючи із 12 червня 2024 року по теперішній час власник майна позбавлений можливості користуватись своїм майном, на даний час майно третьої особи безпідставно перебуває у сторони обвинувачення протягом року.

На підставі наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна слід скасувати, а вилучене майно повернути ОСОБА_4 , як законному власнику.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Повністю скасувати арешт на мобільний телефон марки «Samsung S21FE» н.м.т. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , IMEI-1: НОМЕР_3 та IMEI-2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , що накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, справа № 308/8602/24 від 02 липня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1