Вирок

Іменем України

30.05.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0002310 від 29.07.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця міста Львова, громадянина України, із зареєстрованим та фактичним місцем проживанням за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 10.04.2020, страждаючи на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, розпочав лікування, а саме проходження замісної підтримуючої терапії у КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ», що за адресою: м. Львів, вул. Б.Лепкого, 8, під час якого за призначенням лікаря почав отримувати для прийому лікарський засіб «Бупренорфін», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено «Бупренорфін», відповідно до Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України №200 від 27.03.2012.

В подальшому у ОСОБА_3 , який дізнався про спрощений порядок функціонування програми замісної підтримуючої терапії та відсутність єдиної бази даних пацієнтів, які на ній перебувають, у невстановлені досудовим розслідуванням день, час та місці, виник злочинний умисел на незаконне заволодіння зазначеним наркотичним засобом шляхом шахрайства, з метою його подальшого неконтрольованого використання.

З цією метою ОСОБА_3 08.02.2024, продовжуючи перебувати на замісній підтримуючій терапії та отримувати в КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» лікарський засіб «Бупренорфін», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено «Бупренорфін», діючи умисно всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, прибув до іншого суб`єкта господарської діяльності ТзОВ «Медичний центр сучасної психіатрії», який розташований за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 93А, де подав заяву про отримання наркотичних засобів, підписав Інформаційний лист для хворого або особи, яка здійснює за ним догляд, про правила поводження з препаратами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, недопущення їх використання не за медичним призначенням, а також уклав угоду про надання медичних послуг, приховавши від працівників медичної установи інформацію про перебування на лікуванні в іншому медичному закладі, а саме в КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ».

В угоді про надання медичних послуг ОСОБА_3 умисно зазначив, що на момент звернення до ТзОВ «Медичний центр сучасної психіатрії» не перебуває на лікуванні в іншому закладі охорони здоров`я, де йому призначено наркотичні та психотропні лікарські засоби, зобов`язавшись при цьому під час лікування у даному закладі не звертатись на лікування в інші медичні заклади з метою призначення йому наркотичних та психотропних лікарських засобів.

Тим самим ОСОБА_3 приховав своє лікування у КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ», де йому вже були призначені наркотичні лікарські засоби та він фактично отримував необхідне лікування за програмою замісної підтримувальної терапії, таким чином ввівши в оману лікаря-психіатра ТзОВ «Медичний центр сучасної психіатрії», в результаті чого в період часу 09.02.2024 13.05.2024 незаконно отримував в ТзОВ «Медичний центр сучасної психіатрії» лікарський засіб «Метадон-ЗН», кожна таблетка якого містить діючу речовину наркотичний засіб «метадон» масою 25 мг., по три таблетки на добу, тим самим, шляхом шахрайства, заволодів вказаним наркотичним засобом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України, при вищезазначених обставинах визнав у повному обсязі. Зазначив про те, що дійсно, зважаючи на зростання кількості лікувальних установ, збільшились можливості отримання указаних наркотичних засобів, а відтак і зростала необхідність у них та залежність від них. Вирішивши, що найкращим способом позбутися залежності буде служба у Збройних Силах України, восени 2024 року він пішов добровольцем. Був на Курщині, отримав поранення, проте лави Збройних Сил України полишати не бажає та зазначає про те, що за час служби повністю позбувся залежності.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; останнім судом було роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За викладених вище обставин суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України, за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 308 КК України, оскільки він своїми умисними діями заволодів наркотичними засобами шляхом шахрайства.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений раніше не судимий.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, його стану здоровя, який дійсно отримав бойове поранення, внаслідок якого йому проводились оперативні втручання з подальшим проходженням лікування, ураховуючи його ставлення до вчиненого та стійке волевиявлення щодо зміни способу життя, беручи до уваги те, що він не має не знятих чи не погашених судимостей, повністю визнав свою вину, приймаючи до уваги обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Підстав для застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Речовий доказ медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_3 №38 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1