Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/535/24 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2024.

Цим вироком:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Сюрте, Ужгородського району Закарпатської області, українка, громадянка України, мешканка АДРЕСА_1 , несудима, засуджена:

- за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 01 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ДЕ ОСОБА_8 звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 02 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України на ДЕ АРАУЖО Алісу покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ДЕ АРАУЖО Аліси на користь ОСОБА_9 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

21.05.2024 перебуваючи за адресою свого проживання, а саме Закарпатська область м. Ужгород, вул. Минайська, у ОСОБА_10 , виник протиправний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою особистого протиправного збагачення.

21.05.2024 ДЕ ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, маючи на меті привласнити грошові кошти, не виконуючи взяті на себе зобов`язання, під час налаштування Інтернет-Банкінгу «Приват24» до банківської карти яка належить ОСОБА_9 , шляхом обману, який виразився у повідомленні неправдивих відомостей щодо налаштування Інтернет-Банкінгу, заволоділа перерахованими з банківської карти потерпілого ОСОБА_9 , грошовими коштами в сумі 15000 грн, які ДЕ АРАУЖО ОСОБА_11 самостійно перерахувала з банківської карти за номером НОМЕР_1 , під час налаштування додатку «Приват24», який належить ОСОБА_9 на належну їй банківську карту за номером НОМЕР_2 .

-2-

ДЕ ОСОБА_8 в період часу з 21.05.2024 по 27.05.2024, двадцять двома платежами здійснила переказ не належних їй грошових коштів у загальній сумі 15000 грн, з банківської карти за номером НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , отримавши доступ до його банківської карти за допомогою Інтернет-Банкінгу в додатку «Приват24» та перерахувала дані кошти на належну їй банківську карту за номером НОМЕР_2 .

Вказаними протиправними діями, ДЕ ОСОБА_8 завдала потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 15000 грн.

Таким чином, ДЕ ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою особистого протиправного збагачення, з корисливих мотивів, шляхом обману, що до повідомлення неправдивих відомостей, заволоділа перерахованими грошовими коштами у сумі 15000 грн, які остання самостійно перерахувала через додаток «Приват24» з банківської карти за номером НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_9 на банківську карту за номером НОМЕР_2 , яка належить ДЕ ОСОБА_12 та остання розпорядилась даними коштами на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 15000 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність вини в пред`явленому їй обвинуваченні та кваліфікацію її дій, просить скасувати вирок суду від 24.06.2024 скасувати та звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 та 48 КК України, а кримінальне провадження щодо неї закрити. В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачена зазначає, що на даний момент вона повністю відшкодувала заподіяну потерпілому шкоду, хворіє та проходить реабілітацію.

Судове провадження розглядається за відсутності потерпілого ОСОБА_9 , неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що потерпілий належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки. Також приймається до уваги заява потерпілого про можливість розгляду апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника-адвоката ОСОБА_13 , які частково підтримали апеляційну скаргу та просили звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, доводи прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу сторони захисту та не заперечувала проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що строк на апеляційне оскарження в силу положень ст. 395 КПК України, обвинуваченою не пропущений, а її апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 190 КК України, ніким з учасників судового розгляду не оспорюється, а тому апеляційним судом відповідно до вимог ст. 404 КПК України, не перевіряються.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_6 з приводу наявності підстав для звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, на думку колегії суддів є обґрунтованими, виходячи з такого.

-3-

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За приписами до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 45 КК України, передбачено передумови та підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності передумови - вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім кримінальних правопорушень щодо яких встановлено застереження в законі; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому кримінальному правопорушенні, активному сприянні нею у розкритті цього кримінального правопорушення та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненні заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК України.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 вперше вчинила інкриміноване кримінальне правопорушення, після вчинення якого щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодувала заподіяну майнову шкоду, що підтверджується власноручно написаною заявою потерпілого ОСОБА_9 від 21.01.2025 та платіжною інструкцією.

-4-

Крім того, апеляційний суд враховує дані про особу обвинуваченої, зокрема її вік, відсутність судимості, наявність захворювань, що зумовлюють проходження нею реабілітації.

З урахуванням наведеного, колегія суддів уважає, що у даному кримінальному провадженні наявні правові підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. До того ж особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, має бути роз`яснено право на таке звільнення.

Разом з тим не закриття кримінального провадження, за наявності для цього відповідних процесуальних підстав, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке призводить до безумовного скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Згідно поданої апеляційної скарги та пояснень які надані обвинуваченою ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду вбачається, що вона повністю визнає правильність встановлених судом фактичних обставин щодо вчинення нею інкримінованого правопорушення, щиро розкаюється у його вчинені, стверджує, що активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодувала заподіяну шкоду та просить звільнити її від кримінальної відповідальності і закрити кримінальне провадження на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Незважаючи на те, що розгляд судом першої інстанції кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 190 КК України та ухвалення вироку щодо неї відбулось із дотриманням вимог чинного законодавства, однак враховуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що з урахуванням встановлених обставин, у даному випадку вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2024 щодо ОСОБА_6 підлягає до скасування, а обвинувачена звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України за вчинений нею кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а кримінальне провадження щодо неї закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

За таких обставин, апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 284, 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2024 щодо ДЕ АРАУЖО ОСОБА_11 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України скасувати.

-5-

Звільнити ДЕ ОСОБА_14 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо неї закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді