Справа № 462/259/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/244/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року у м. Львові колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 03 лютого 2025 року щодо ОСОБА_7 ,

за участю: прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),

встановила:

вищенаведеним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з врахуванням норм ч. 1 ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком та невідбутої частини покарання за Галицького районного суду міста Львова від 16 квітня 2024 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 02 серпня 2024 року до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , 04 грудня 2023 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21:04 год., проходячи на вул.Широка, 1 Г у м. Львові поблизу спортзалу «Олімп», маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, шляхом вільного доступу, виявивши на автомобільній стоянці за вищевказаною адресою загублений потерпілою ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Samsung M32» IMEI: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 чорного кольору 128 GB моделі SM-M325FV/DS, розуміючи те, що потерпіла може за ним повернутись, викрав належний їй мобільний телефон, після чого розпорядився вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3940 гривень.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_7 , 08 січня 2024 у період часу з 10:00 год. по 10:25 год., перебуваючи у салоні маршрутного таксі №51, яке рухалося в напрямку Приміського вокзалу, проїжджаючи біля Приміського вокзалу, який розташований за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 116А, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав із наплічника пасажирки ОСОБА_10 , мобільний телефон марки «Iphone 11», ІМЕІ: НОМЕР_3 , після чого покинув місце події та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 9500 гривень.

Крім цього, 05 квітня 2024 року, приблизно о 13:00 год., обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у маршрутному таксі №51, яке рухалося у напрямку ТРЦ «Вікторія Гарденс», під час перебування маршрутного таксі на зупинці громадського транспорту біля Приміського вокзалу за адресою:м.Львів, вул.Городоцька, 116 А, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав із сумки потерпілої ОСОБА_11 , гаманець, у якому знаходилися грошові кошти в сумі 450 євро (за курсом НБУ станом на 05.04.2024 становить19056 гривень 82 копійки), 100 злотих (за курсом НБУ станом на 05.04.2024 становить 995 гривень), 2800 гривень, золоті сережки 585 проби, вартістю 3953 гривень 88 копійок, золоті сережки 585 проби, вартістю 3953 гри. 88 коп., срібну монету 1925 року випуску «1 полтинник СССР, 9 грам чистого серебра», вартістю 595 гривень, покинувши місце події розпорядився вказаним майном та грошима на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 31354 гривень 58 копійок.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 , 25 червня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16 години 50 хвилин, проходячи на вулиці Вернигори поблизу будинку №12 у м. Львові, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, виявивши загублений потерпілою ОСОБА_12 , годинник фірми "Apple Watch" 45мм s/n FYPC9QLN4V, вартістю 6333 гривень, розуміючи те, що потерпіла може за ним повернутись, викрав його, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_7 , 30 липня 2024 року, приблизно о 22:00 год., перебуваючи за адресою: м.Львів, вул. Кульпарківська, 96, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав залишений потерпілим ОСОБА_13 , електровелосипед марки «SAVA DECK 9.1» vel 17 BEIGIE A1807 MOTOR SY03E36UJ1063 золотистого кольору з маркуванням на рамі велосипеду «SAVA» вартістю 23500 гривень, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Не погоджуючись з цим вироком, прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Залізничного районного суду м.Львова від 03.02.2025 стосовно ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, з врахуванням норм ч.1 ст.72 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком та невідбутої частини покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 16 квітня 2024 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Виключити із зазначеного вироку (з мотивувальної та резолютивної частини) положення про зарахування попереднього ув`язнення та обчислення строку відбування покарання з дня фактичного затримання з 02.08.2024. Строк відбуття покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.

В апеляційній скарзі прокурор покликається на те, що суд першої інстанції при ухваленні 03.02.2025 вироку безпідставно зарахував обвинуваченому в строк покарання строк попереднього ув`язнення, яке в межах вказаного кримінального провадження до нього не застосовувалось, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів та просив таку задоволити.

Обвинувачений не заперечив апеляційну скаргу прокурора.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Доводи ж апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

Так, у відповідності до норм ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Попереднє ув`язнення у розумінні положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

З наведених положень вбачається, що початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі, у разі, коли обвинувачений до винесення вироку тримався під вартою, обчислюється з моменту взяття під варту або з моменту затримання, при цьому у строк покарання зараховується строк тримання обвинуваченого під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до обвинуваченого ОСОБА_7 попереднє ув`язнення в межах вказаного кримінального провадження не застосовувалось. Попереднє ув`язнення застосовувалось до ОСОБА_7 у іншому кримінальному провадженні, а саме №0002343 від 01.08.2024 за ч.1 ст.121 КК України, у якому ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02.08.2024 йому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 25.05.2022 (справа №487/5073/18), а також від 04.04.2024 (справа №523/11745/22) не будь-який час перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України. Такий строк тримання може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами прокурора та констатує, що судом першої інстанції було допущене неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, оскільки суд першої інстанції при ухваленні 03.02.2025 вироку безпідставно зарахував обвинуваченому в строк покарання строк попереднього ув`язнення, яке в межах вказаного кримінального провадження до нього не застосовувалось.

Пунктом 4 ч. 1 ст. ст. 409 КПК України, передбачено, що підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути неправильне застосування закону України по кримінальну відповідальність.

Апеляційний суд зобов`язаний постановити свій вирок у разі повного або часткового скасування вироку суду першої інстанції лише у випадках, передбачених ч.1 ст. 420 КПК України.

В інших випадках рішення про зміну вироку суду першої інстанції, у тому числі в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, може бути постановлено у формі ухвали.

Такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 359/2693/23.

З урахуванням встановлених колегією суддів обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 зміні.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 03 лютого 2025 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, з врахуванням норм ч.1 ст.72 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком та невідбутої частини покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 16 квітня 2024 року, остаточно вважати призначеним ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання про зарахування ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення та обчислення строку з дня фактичного затримання з 02.08.2024.

Строк відбуття покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.

В решті судове рішення залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: