Справа № 461/1167/25
Провадження № 1-кс/461/2701/25
УХВАЛА

іменем України

06.05.2025 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового заідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000018 від 17.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту з грошових коштів на загальну суму 11900 доларів США, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.05.2025 року, у кримінальному провадженні № 0000018 від 17.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, якою клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , було задоволено, та накладено арешт шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження, а саме на грошові кошт в розмірі 11 900 доларів США.

Клопотання мотивує тим, що відпала потреба для такого арешту у кримінальному провадженні та негативними наслідками арешту грошових коштів для його власника ОСОБА_4 .

У судове засідання заявник ОСОБА_3 та власник грошових коштів ОСОБА_4 не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду вказаного клопотання. При цьому, заявником ОСОБА_3 повторно подано заяву від 06.05.2025 р. про відкладення розгляду справи в зв`язку з виведенням з ладу транспортного засобу. При цьому, судове засідання у вказаній справі 30.04.2025 р. також було відкладено в зв`язку із неявкою та зайнятістю заявника адвоката ОСОБА_3 в іншому судовому засіданні.

Слідчий СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак подав клопотання від 29.04.2025 р., в якій заперечив вказане клопотання з тих підстав, що вказані грошові кощти ОСОБА_4 зберігав при собі та в подальшому повинен був передати підозрюваному ОСОБА_6 як оплату за незаконне переправлення його через держаний кордон України з приховуванням від прикордонного контролю, організованого ОСОБА_7 , та 25.02.2025 р. винесено постанову про визнання вказаних грошових коштів речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000018 від 17.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку про можливість розгляду вказаного клопотання у відсутності заявника та слідчого, оскільки їх неявка не перешкоджає його розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання приходжу до переконання, що в задоволенні клопотання слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Стаття 7 та 16 КПК України передбачають, що одними із загальних засад кримінального провадження є верховенство права, законність та недоторканість права власності.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № провадження № 0000018 від 17.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. При цьому, слідчий суддя не приймає до уваги постанову від 18.03.2025 р. про визначення підслідності кримінального провадження № 0000018 від 17.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України прокурора ОСОБА_8 , згідно якої було визначено Виноградівський район Закарпатської області місцем проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000018 від 17.01.2025 за підозрами ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та доручено здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000018 від 17.01.2025 - СУ ГУ НП у Закарпатській області, оскільки згідно листа офісу Генерального прокурора від. 01.04.2025 р. за № 09/1/1-476вих.25, вбачається, що в Львівську обласну прокуратуру для організації виконання направлено постанову заступника Генерального прокурора про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування та матеріали кримінального провадження № 0000018 від 17.01.2025 за ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджує те, що вказане кримінальне провадження перебуває на час розгляду клопотання у провадженні СУ ГУНП у Львівській області, а тому підсудне вказаному суду. Це також підтверджується і клопотанням старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 29.04.2025 р., в якому слідчий діє в межах вказаного кримінального провадження на час розгляду клопотання по суті.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2025 р. ОСОБА_9 , діючи в групі осіб за попередньою змовою з ОСОБА_7 на транспортному засобі «Volvo FH 460», р.н.з. НОМЕР_1 (СТТ541784) з напівпричепом марки «Koegel S24», р.н.з. НОМЕР_2 заїхав на територію міжнародного автомобільного пункту пропуску «Дяково», що в с. Неветленфолу, вул. Фогодо, 106, Закарпатської області, приховавши наявність ОСОБА_4 в транспортному засобі Volvo FH 460», р.н.з. НОМЕР_1 (СТТ541784). В подальшому, під час проходження митного контролю ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_9 покинув транспортний засіб та очікував на території міжнародного автомобільного пункту пропуску «Дяково» поміж інших автомобілів. Після проходження митного контролю ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_9 , який діяв в групі осіб за попередньою змовою з ОСОБА_7 заховався в напівпричепі «Koegel S24», р.н.з. НОМЕР_2 поміж металевих конструкцій, де був виявлений працівниками Державної прикордонної служби України.

25.02.2025 р. в ході обшуку напівпричепа «Koegel S24», р.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився за адресою с. Неветленфолу, вул. Фогодо, 106, Закарпатської області виявлено та вилучено:

-мобільний телефон «Redmi», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з сім картою НОМЕР_5 ;

- 200 євро;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volvo FH 460», р.н.з. НОМЕР_1 ( НОМЕР_6 );

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ««Koegel S24», р.н.з. НОМЕР_2 (СТМ406563);

- контрольний талон серії TAD номер 721504;

- 11900 доларів США;

-мобільний телефон ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 з сім картою НОМЕР_9

-напівпричеп марки «Koegel S24», р.н.з. НОМЕР_2 .

Вказані предмети визнані речовими доказами на підставі ст. 98 КПК України.

26 лютого 2025 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова (справа № 461/1167/25, провадження № 1-кс/461/1329/25) накладено арешт на вилучені в ході проведення обшуку речові докази, серед яких: 11900 доларів США.

Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів, з метою проведення ряду слідчих дій.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що заявником не підтверджено жодним доказом того, що відпала потреба у накладенні вказаного арешту на вказані грошові кошти, в межах вказаного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Таким чином, в ході судового розгляду не встановлено, що станом на день звернення до слідчого судді з даним клопотанням про скасування арешту вищезазначених грошових коштів з ними було проведено усі необхідні слідчі дії, у зв`язку з чим відпала б необхідність у подальшому арешті. Крім того, оскільки за даними органу досудового розслідування вказані арештовані грошові кошти є предметом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, то скасування арешту на них не відповідає вимогам КПК України.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ч.1, 4 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 цього Кодексу.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вказані грошові кошти було накладено необгрунтовано чи з порушенням вимог КПК України, ухвалу слідчого судді про накладення вказаного арешту заявник не оскаржував в апеляційному порядку. Також заявником не доведено, що відпала потреба у вказаному арешті грошових коштів, внаслідок проведення всіх необхідних слідчих дій по справі.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як наведено вище, згідно ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вказані грошові кошти було накладено необгрунтовано, помилково чи з порушенням вимог КПК України,

Оскільки кримінальне провадження на даний час триває, з метою збереження важливого речового доказу, вважаю за доцільне та необхідне залишити арешт в силі.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для скасування арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000018 від 17.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, з 11900 доларів США, та задоволення клопотання, оскільки доводи заявника не спростовують подальшу доцільність у застосуванні арешту майна та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000018 від 17.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, про скасування арешту з майна, - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1