Справа № 159/2499/25
Провадження № 1-кс/159/851/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4

представника власника майна - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000022 від 15.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.292 КК України

у с т а н о в и в :

У клопотанні слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , просить накласти арешт із забороною користування, розпорядження і відчуження на належний СТзОВ ім.Лесі Українки навантажувач телескопічний марки «JCB» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , мотивуючи тим, що 08.04.2025 приблизно о 08.50 год від представника ПАТ «Волиньгаз» надійшло повідомлення про пошкодження працівниками СТзОВ ім.Лесі України під час виконання земляних робіт газопроводу між селами Волошки і Колодяжне, що призвело до тимчасового припинення газопостачання місцевим споживачам. Відомості про подію внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2025 за ознаками ч.1 ст.292 КК України. Постановою від 17.04.2025 навантажувач телескопічний марки «JCB» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом. Арешт на думку органу досудового розслідування забезпечить збереження речового доказу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав і пояснив, що орган досудового розслідування має намір з`ясувати чи був призначений навантажувач для виконання земляних робіт, чи мав право водій виконувати відповідні роботи, хто дав розпорядження на виконання робіт, чому земляні роботи проведені без отримання дозволів. За будь яких умов навантажувач є предметом вчинення кримінального правопорушення і має бути збережений до завершення досудового розслідування.

Представник СТзОВ ім.Лесі Українки адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив та пояснив, що подія не має ознак ч.1 ст.292 КК України, оскільки було пошкоджено не магістральний газопровід чи відгалуження від нього, а пластикову трубу діаметром 100 мм, яка проходила на глибіні не більше 1 м і знаходилася на приватній земельній ділянці, що орендується товариством для вирощування сільськогосподарської продукції. Прокладання поливу на приватній земельній ділянці не вимагає дозволів, технічна документація на землю не містить будь-яких обмежень, охоронних зон чи позначень про газову трубу. Як з`ясовано ця мережа була побудована без технічної документації колишнім колгоспом для власних потреб та потреб селян. За кілька годин пошкодження було усунене. На думку адвоката в діях працівників СТзОВ ім.Лесі Українки відсутні ознаки кримінальних правопорушень, а подальша перевірка правоохоронними органами діяльності товариства і вимога про арешт майна є втручанням у господарську діяльність.

Слідчий суддя, вивчивши надані сторонами документи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з таких мотивів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В силу ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Ураховуючи наведені законодавчі приписи слідчий і прокурор повинні довести, що мало місце кримінальне правопорушення, майно, на яке вона просять накласти арешт відповідає ознакам речового доказу, а також існують перелічені у ст.170 КПК України ризики, які вимагають втручання у право власності.

З наданих слідчому судді матеріалів встановлено, що 15.04.2025 розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 за фактом пошкодження 08.04.2025 між селами Волошки і Колодяжне Ковельського району газопроводу, що призвело до порушення його нормальної роботи.

Прорив ліквідований того ж дня 08.04.2025.

Газопровід пошкоджений під час прокладання поливу на приватній земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0186, яка перебуває в оренді СТзОВ ім.Лесі Українки. Договір оренди та інша документація на земельну ділянку не містять обмежень щодо її використання.

Газопровід не віднесений до мереж обслуговування АТ «Укртранснафта», ТОВ «Оператор газотранспортних мереж України», про що зазначено у відповідях на запити слідчого. Триває перевірка належності мереж до сфери обслуговування АТ «Укртрансгаз».

Земельні роботи, в результаті яких пошкоджений газопровід, виконувалися належним СТзОВ ім.Лесі Українки навантажувачем телескопічним марки «JCB» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

17.04.2025 слідчий провів огляд транспортного засобу, у фототаблицях зафіксував його характеристики і залишив на зберігання товариству.

З огляду на початковий етап досудового розслідування та відсутність даних щодо належності газопроводу до системи магістральної лінії, яка може бути предметом кримінального правопорушення за ч.1 ст.292 КК України, слідчий суддя вважає небезпідставними дії органу досудового розслідування щодо перевірки обставин події в рамках кримінального провадження.

Висновок слідчого про віднесення навантажувача до речових доказів відповідає вимогам ст.98 КПК України.

Проте слідчому судді не надано доказів і не наведено мотивованих доводів для обмеження права власності на навантажувач, оскільки технічні дані та зовнішні ознаки транспортного засобу зафіксовані. Проведення експертних досліджень для встановлення обставин, які входять в предмет доказування у цій категорії справ, не вимагається. Відповіді на поставлені прокурор в судовому засіданні питання не залежать від збереження речового доказу.

Таким чином, відсутні законні підстави для накладення арешту на згаданий навантажувач, які би відповідали меті та завданням застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Керуючись статтями 98, 131,132, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про арешт навантажувача телескопічного марки «JCB» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 05.05.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1