Справа № 183/3081/25
№ 1-кп/183/1638/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000345 від 11.12.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тюменської області, РФ, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , на посаді механіка відділення ремонту та зарядки акумуляторних батарей взводу технічного забезпечення, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову обвинувачується у вчиненні корисливого злочину за наступних обставин.

Так, 09 грудня 2024 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_4 перебував поблизу буд. №32 по вул. Гетьманська в м. Самар Дніпропетровської області, де з раніше невідомим ОСОБА_5 спільно вживали алкогольні напої, та ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_5 тримає в руці мобільний телефон марки «Samsung» модель SM-A055F/DS, та в цей момент у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на заволодіння вказаним мобільним телефоном шляхом обману, який належить останньому.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 09 грудня 2024 року, приблизно о 12 годині 45 хвилин, перебуваючи поблизу будинку №32 на вул. Гетьманська у м. Самар Дніпропетровської області, під час розмови з ОСОБА_5 , ввівши останнього в оману під приводом здійснення дзвінка отримав від останнього належний йому мобільний телефон марки «Samsung» модель SM-A055F/DS, та не маючи наміру повертати його власнику, дочекавшись доки ОСОБА_5 відійде подалі до дитячого майданчику, утримуючи вищевказаний телефон при собі, залишив місце вчинення злочину. На наступний день, через свого знайомого ОСОБА_6 , шляхом укладення договору застави з ПТ «Ломбард «Онікс», заклав під заставу вказаний телефон за що отримав грошові кошти в сумі 1800 грн. 00 коп., чим розпорядився незаконно отриманим майном, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3460 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 09 грудня 2024 року, приблизно о 12 годині 45 хвилин, перебуваючи поблизу будинку №32 на вул. Гетьманська у м. Самар Дніпропетровської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману, повторно заволодів мобільним телефоном марки «Samsung» модель SM-A055F/DS, (IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ) вартістю 3460 грн., що належить ОСОБА_5 спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив нетяжкий злочин.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, не одружений, раніше судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.03.2025 р. у справі № 183/1147/25 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк сім років. Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк відбуття покарання час тримання його під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, починаючи з 09 січня 2025 р.. Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишений раніше застосований - тримання під вартою.

Таким чином на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.03.2025 р. слід остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років один місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з цим процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався та підстав для його обрання не має.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.03.2025 р. у справі № 183/1147/25, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років один місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбування ОСОБА_4 покарання, призначеного за цим вироком, відбуте ним покарання у виді позбавлення волі за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.03.2025 р. у справі № 183/1147/25 (в період з 09 січня 2025 р. по день набрання законної сили вироку у справі, що розглядається (№ 183/3081/25)).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1591,80 грн. (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна грн. вісімдесят коп.).

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Samsung» модель SM-A055F/DS, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити у останнього та вважати переданим за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1