печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000459 від 13.08.2025, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000459 від 13.08.2025.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Цивільний позивач (потерпілий) ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності. У клопотанні з метою забезпечення арешту майна розгляд справи просив здійснювати без виклику ОСББ «Наш комфорт».

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій просив розгляд здійснювати згідно вимог КПК України.

Зважаючи на позицію цивільного позивача (потерпілого), слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення ОСББ «Наш комфорт», з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Печерською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000459 від 13.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється відділом дізнання Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 23 березня 2018 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 зареєстрованим в реєстрі за № 297, придбано у спільну часткову власність у ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1 . Продавець повідомляв, що технічні характеристики планування квартири на момент продажу залишились у такому ж вигляді, який був переданий їй від забудовника Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд».

29.08.2019 ПП «ГЕО» було складено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , згідно якого об`єкт має загальну площу -177,8 кв.м, житлова площа - 85.9 кв. м.

29.08.2019 відповідно до довідки ТОВ «БТІ ПЛЮС» останнє повідомило, що згідно технічної інвентаризації, проведеної 29.08.2019 за адресою АДРЕСА_2 , було встановлено, що об`єкт має загальну площу -177,8 кв.м, житлова площа - 85.9 кв. м. Площа змінилась за рахунок демонтажу некапітальних перегородок, утеплення стін та переобладнання прибудови, яка не є самочинним будівництвом.

04.09.2019 року державним реєстратором комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» ОСОБА_9 щодо об`єкту нерухомого майна №108 (квартиру АДРЕСА_1 ) було прийнято рішення про державну реєстрацію №48516240 - внесено зміни до запису Державного реєстру прав на нерухоме майно стосовно площі та планування квартири АДРЕСА_3 .

23 березня 2018 року при придбанні квартири, продавець зазначала, що вони не робили незаконних перепланувань, а квартира знаходиться у такому об`ємно - планувальному рішенні, в якому її отримали від замовника будівництва та виконавця будівництва Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд».

Разом з тим, у подальшому рішенням Дарницького раи?онного суду м. Києва від 26 квітня 2024 року, було задоволено позовні вимоги ОСББ «Наш комфорт 16»:

Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Київської області, ОСОБА_9 № 48516240 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційнии? номер об`єкта нерухомого майна 108) від 04 вересня 2019 року, згідно якого збільшено загальну площу квартири АДРЕСА_1 з 105,8 кв.м до 177,8 кв.м.

Зобов`язано ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 привести нежитлові приміщення, що позначені в технічному паспорті від 11 лютого 2009 року, складеному комунальним підприємством «Бучанське бюро технічної інвентаризації» на секцію No3 житлового будинку АДРЕСА_1, під номерами - LХХІ (площею 110,9 кв.м.), LХХVIIІ (площею 58,6 кв.м.), які розташовані на технічному поверсі у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, секція No3 у попередній стан згідно технічного паспорту від 11 лютого 2019 року, складеному комунальним підприємством «Бучанське бюро технічної інвентаризації» на секцію No3 житлового будинку No16 по АДРЕСА_4 , а саме:

- демонтувати самочинно встановлені стінові конструкції в нежитлових приміщеннях, що позначені в технічному паспорті від 11 лютого 2009 року, складеному комунальним підприємством «Бучанське бюро технічної інвентаризації» на секцію No3 житлового будинку АДРЕСА_1, під номерами - LХХІ (площею 110,9 кв.м.), LХХVIIІ (площею 58,6 кв.м.), які розташовані на технічному поверсі у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, секція No3;

- відновити міжповерхове перекриття між технічним поверхом та приміщенням квартири АДРЕСА_3 за адресою: АДРЕСА_4 , позначеному на плані технічного паспорту від 11 лютого 2009 року, складеному комунальним підприємством «Бучанське бюро технічної інвентаризації» на секцію № 3 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , як комора No118-4 (площею 7,9 кв.м.).

Рішення суду обґрунтовано тим, що в квартирі зроблено незаконне перепланування шляхом приєднання до неї нежитлових приміщень технічного поверху без законних на те підстав.

Разом з тим, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 таких перепланувань не вчиняли та понесли і несуть збитки у зв`язку з діями інших осіб - ймовірно забудовника Холдингової компанії "Київміськбуд".

Постановою заступника начальника відділу дізнання Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 14.08.2025 року визнано речовими доказами: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108), загальною площею -177,8 кв.м, житловою площею - 85.9 кв. м., відповідно до планування, зазначеного в технічному паспорті ПП «ГЕО» від 29.08.2019; приміщенням квартири АДРЕСА_1 , позначеному на плані технічного паспорту від 11 лютого 2009 року, складеному комунальним підприємством «Бучанське бюро технічної інвентаризації» на секцію № 3 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, як комора No118-4 (площею 7,9 кв.м.); нежитлові приміщення, що позначені в технічному паспорті від 11 лютого 2009 року, складеному комунальним підприємством «Бучанське бюро технічної інвентаризації» на секцію №3 житлового будинку АДРЕСА_4 , під номерами - LХХІ (площею 110,9 кв.м.), LХХVIIІ (площею 58,6 кв.м.), які розташовані на технічному поверсі у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, секція №3), які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

У клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для забезпечення цивільного позову, що в свою чергу забезпечить збереження речових доказів з метою проведення судово-будівельної експертизи у кримінальному провадженні та здійснення ефективного досудового розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання його пошкодження, псування, знищення, перетворення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавлення таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим. Слідчий суддя також враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: для забезпечення цивільного позову.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 107, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт, із забороною розпоряджання в частині вчиняти дії щодо квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108), загальною площею -177,8 кв.м, житловою площею - 85.9 кв.м., відповідно до планування, зазначеного в технічному паспорті ПП «ГЕО» від 29.08.2019, спрямовані на пошкодження, псування, знищення, перетворення вказаного нерухомого майна.

Накласти арешт, із забороною розпоряджання в частині вчиняти дії щодо приміщенням квартири АДРЕСА_1 , позначеному на плані технічного паспорту від 11 лютого 2009 року, складеному комунальним підприємством «Бучанське бюро технічної інвентаризації» на секцію № 3 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, як комора No118-4 (площею 7,9 кв.м.), спрямовані на пошкодження, псування, знищення, перетворення вказаного нерухомого майна.

Накласти арешт, із забороною розпоряджання в частині вчиняти дії щодо нежитлових приміщень, що позначені в технічному паспорті від 11 лютого 2009 року, складеному комунальним підприємством «Бучанське бюро технічної інвентаризації» на секцію №3 житлового будинку АДРЕСА_1, під номерами - LХХІ (площею 110,9 кв.м.), LХХVIIІ (площею 58,6 кв.м.), які розташовані на технічному поверсі у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, секція №3, спрямовані на пошкодження, псування, знищення, перетворення вказаного нерухомого майна.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1