УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

детектива - ОСОБА_4 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000019 від 04.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2013 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000019 від 04.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2013 КК України, про арешт майна, яке вилучене 14.06.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон IPhone 15 Рro ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 ; мобільний телефон IPhone 15 Рro max ІМЕІ: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .

Клопотання мотивоване тим, що детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000019 від 04.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 2013 КК України, щодо переміщення (контрабанди) через державний кордон України поза митним контролем або з приховуванням митного контролю за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 створено злочинну групу до складу якої входить більше шести осіб кожен з яких має свою роль в злочинному механізмі, який направлений на здійснення незаконного переміщення (контрабанди) через державний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю брендових ювелірних виробів, діамантів, та швейцарських годинників, з метою ухилення від сплати митних та інших загально обов`язкових платежів, що в подальшому призводить до нанесення державі збитків у великому розмірі. Крім того, угрупуванням здійснюється реалізація незаконного ввезеного товару за готівку (гривня, долар США, Євро) або крипто валют через власний магазин «Lux Groups».

Проведеними заходами встановлено, що учасники організованої ОСОБА_8 злочинної групи мають власні ролі та забезпечують безперервну діяльність створеного ним злочинного механізму з контрабанди високоліквідних товарів та подальшої їх реалізації на території України за готівку або криптовалюту без сплати будь-яких податків до Державного бюджету.

Разом з тим встановлено, що діяльність злочинного угрупування «Lux Groups» на території України здійснюється нелегально, без оформлення будь-яких юридичних осіб чи фізичних осіб-підприємців та сплати відповідних податків.

Так, згідно отриманої відповіді Держмитслужби №19/19-02-04/8.21/4726 від 11.10.2024 встановлено, що інформація стосовно митного оформлення товарів суб`єктами господарської діяльності: ТОВ «Люкс Групс», ТОВ «Вотч Трейд», ФОП « ОСОБА_8 », ФОП « ОСОБА_9 », ФОП « ОСОБА_10 », в Держмитслужбі відсутня.

В ході проведення досудового розслідування від начальника 4 (четвертого) управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України ОСОБА_11 надійшли матеріали виконання доручення за №14/4/2-3937 від 26.03.2025 згідно якого встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення причетні ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , а також борт провідники міжнародних авіарейсів та провідники міжнародного потягу «Варшава-Київ».

Крім того встановлено, що ОСОБА_8 , спільно з іншими членами угрупування організували «комісійний зал», через який здійснюють продаж підроблених брендових прикрас, в оригінальних упаковках, видаючи товар за оригінал.

Так, детективами БЕБ, 14.06.2025 на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 - за місцем мешкання ОСОБА_7 , члена угрупування «Lux Groups», який виконує функції менеджера з комунікацій ОАЕ та країнами ЄС.

Обшуком встановлено, що ОСОБА_7 перебуває за адресою: АДРЕСА_1 та останньому вже відомо про початок проведення активних слідчих дій - обшуків у членів «Lux Groups».

Таким чином, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення, документів, речових доказів, майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, та врятування такого майна виникла необхідність у проведенні обшуку в квартирі АДРЕСА_3 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. 36, 40, 110, 233, 234 КПК України, 14.06.2025 детективом у кримінальному провадженні було прийнято рішення про проведення обшуку в невідкладному випадку в квартирі АДРЕСА_3 .

14.06.2025 детективом Бюро економічної безпеки України, який входить до складу слідчої групи у кримінальному провадженні №0000019, проведено обшук у квартирі АДРЕСА_3 , за результатами якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон IPhone 15 Рro ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 ; мобільний телефон IPhone 15 Рro max ІМЕІ: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .

14.06.2025 постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки ОСОБА_4 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

14.06.2025 винесено постанову про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи описаних вище мобільних телефонів.

24.06.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , який проведено у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

З огляду на те, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.06.2025 про дозвіл на проведення обшуку органом досудового розслідування отримана 01.07.2025, з метою забезпечення схоронності вказаних вище речових доказів, прокурор просить поновити пропущений із поважних причин строк для звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Відтак, з метою збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості приховування, розтрати майна, прокурор просить накласти на вищезазначене майно арешт.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , детектив ОСОБА_4 , в судовому засіданні просили клопотання задовольнити з підстав у ньому зазначених.

Представник власника тимчасово вилученого майна - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо накладення арешту, оскільки вказане майно не відповідає критеріям речового доказу, не містить відомостей, які розслідуються у межах даного кримінального провадження, а відтак на нього не може бути накладено арешт.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, детектива, представника власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про наступне.

Розглядаючи клопотання прокурора щодо поновлення пропущеного строку для звернення до слідчого судді з клопотанням, слідчий суддя відзначає, що в силу положення ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Водночас у зв`язку з тим, що обшук було проведено в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, органом досудового розслідування невідкладно після проведення обшуку подано відповідне клопотання до слідчого судді, та в подальшому після отримання ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку було подано клопотання до слідчого судді про арешт майна, відтак слідчий суддя вважає, що прокурором з поважних причин пропущений передбачений КПК України строк для звернення з клопотанням про арешт майна, а тому клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, підлягає задоволенню.

Розглядаючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, у провадженні детективі Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження №0000019 від 04.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 2013 КК України, щодо переміщення (контрабанди) через державний кордон України поза митним контролем або з приховуванням митного контролю за попередньою змовою групою осіб.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки ОСОБА_4 від 14.06.2025 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою детектива від 14.06.2025, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна - задовольнити.

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 14.06.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 а саме на:

-мобільний телефон IPhone 15 Рro ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон IPhone 15 Рro max ІМЕІ: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1