ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/957/25 Номер провадження 11-сс/814/397/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участі прокурора - ОСОБА_6

захисників адвокатів ОСОБА_7 (в режимі відеконференції ), ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтаві матеріали провадження за клопотанням слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні 0000130 від 18.04.2025 щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, ад`юнкта Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286 КК України

за апеляційною скаргою прокурора Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2025 року,

установила:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 червня 2025 року включно, з одночасним визначенням застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень

У випадку внесення застави ухвалено покласти на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора; не відлучатися із м. Дніпро Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню №0000130 від 18.04.2025, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Строк тримання під вартою ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 16 години 49 хвилин 19 квітня 2025 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 квітня 2025 року приблизно о 06 годині 15 хвилин, в світлий час доби, ОСОБА_9 , керуючи автомобілем NISSAN LEAF, з транзитним реєстраційним номером « НОМЕР_1 », рухався автодорогою М-03 сполученням «Київ-Харків-Довжанський» з боку міста Києва у напрямку до міста Полтава. Проїжджаючи в районі 242 км вищевказаної автодороги поблизу села Вишняки Хорольської територіальної громади Лубенського району Полтавської області, під час руху водій ОСОБА_9 проявив неуважність, відволікся від керування автомобілем, змінив напрямок руху вправо по ходу руху транспортного засобу, виїхав за межі проїзної частини автодороги, де у подальшому скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_15 , котра перебувала у статичному положенні на укріпленому асфальтованому узбіччі справа відносно напрямку руху автомобіля, після чого залишив місце вчинення злочину.

Внаслідок проявленої злочинної необережності та порушення водієм ОСОБА_9 правил безпеки дорожнього руху пішоходу ОСОБА_15 спричинено тілесні ушкодження у вигляді, перелому склепіння черепу, відкритої черепно-мозкової травми, крововиливу в мозок і під його оболонки, від яких остання загинула на місці пригоди.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, є порушення водієм ОСОБА_9 вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме: 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Крім цього, 18.04.2025 приблизно о 06 год 15 хв після наїзду на пішохода ОСОБА_15 на проїзній частині в районі 242 км вищевказаної автодороги поблизу села Вишняки Хорольської територіальної громади Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_9 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, достовірно знаючи, що пішохід ОСОБА_15 унаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження, маючи реальну можливість надати потерпілій допомогу, не виконав свого обов`язку, покладеного на нього законом і загальновизнаними нормами моралі, не переконався, чи потребує потерпіла допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілу до найближчого лікувального закладу та, з метою уникнути відповідальності за скоєне, на автомобілі NISSAN LEAF, з транзитним реєстраційним номером « НОМЕР_1 », з місця пригоди поїхав, чим завідомо залишив потерпілу ОСОБА_15 без допомоги, від чого остання загинула на місці пригоди.

20.04.2025 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

21.04.2025 ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що в клопотанні наявні вагомі докази, що свідчать про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, знайшли своє підтвердження підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, а тому з метою запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням особи підозрюваного, слідчий суддя застосував ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно визначивши заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити в повному обсязі клопотання слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

Вважає, що обраний слідчим суддею альтернативний запобіжний захід у виді застави не забезпечить покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти вказаним вище ризикам.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_16 надано докази для підтвердження необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою без можливості внесення застави.

Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_9 із застосування насильства над потерпілим, який загинув на місці події та якого підозрюваний завідомо залишив без допомоги, поставивши в небезпечний для життя стан.

Водночас, судом в даному випадку без жодного обґрунтування визначено можливість внесення застави.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати рішення слідчого судді, думку підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Прокурор, у поданій апеляційній скарзі, не оспорює встановлені слідчим суддею підстави застосування вказаного запобіжного заходу, наявність ризиків та оцінки обґрунтованості підозри, а отже, колегія суддів, на підставі ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє вказані обставини.

Апеляційна скарга прокурора зводиться до застосування слідчим суддею альтернативного запобіжного заходу у виді застави, при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, інші висновки слідчого судді в поданій апеляції не оскаржуються.

За змістом ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1)щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2)щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно приписів п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави в якості альтернативного запобіжного заходу та має право не застосовувати заставу у перелічених в статті випадках.

Вказане положення кримінального процесуального законодавства не містить імперативного обов`язку слідчого судді не застосовувати заставу у перелічених випадках.

На переконання колегії суддів, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_17 , який має постійне місце проживання та сталі соціальні зв`язки, позитивну характеристику за місцем проходження навчання, проживання, є активним учасником волонтерського руху, згідно з характеристики керівника благодійного фонду «Шлях до здоров`я» ОСОБА_18 від 29.05.2025, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні та самостійно виховує неповнолітнього сина, має на утриманні тяжко хворого батька, беручи до уваги його ставлення до скоєного, відшкодування збитків, відсутність у потерпілої-сестри загиблої ОСОБА_19 претензій матеріального та морального характеру слідчий суддя обґрунтовано визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, який здатний забезпечити виконання ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків і такий розмір не буде завідомо непомірним для нього.

Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновки слідчого судді, покладені в основу рішення про застосування альтернативного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи прокурора, що застосований до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави не забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків ґрунтується виключно на обставинах інкримінованого ОСОБА_9 злочину та не підтверджуються доказами.

Окрім того, на час розгляду апеляційної скарги прокурора, підозрюваний ОСОБА_9 перебуваючи під дією застави виконує покладені на нього обов`язки, що додатково дає підстави для висновку, що обраний ОСОБА_9 запобіжний захід може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті на які посилається сторона обвинувачення, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді подана апеляційна скарга прокурора не містить та колегією суддів під час апеляційного перегляду не встановлено.

Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2025 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4