Провадження № 1-кп/161/1015/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 26 червня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000354 від 09 травня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцька Волинської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.02.2023 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

- 12.05.2023 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 4 ст.186 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі, у відповідності ст.71 КК України приєднано частину покарання по вироку Луцького міськрайонного суду від 22.02.2023. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.12.2024 на підставі ст.81 КК України 30.12.2024 умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий термін вісім місяців п`ятнадцять днів, -

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбачених ч.1 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.05.2025, близько 10 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщення магазину «Сім-23» ТОВ «Клевер сторс» за адресою: Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі будинок № 23, знайшовши на полиці магазину банківську картку АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 , з магнітним носієм інформації та функцією «Pay Pass» розрахунку, яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, діючи умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, привласнив знайдену ним банківську картку АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , з метою подальшого незаконного використання, шляхом здійснення безготівкового розрахунку за купівлю товарів.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразились у привласненні офіційного документу, вчиненими із корисливих мотивів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав та пояснив, що 08.05.2025 року, у магазині побачив банківську карту невідомої особи без нагляду і таємно її забрав, після чого в кількох магазинах купив продукти харчування, до повного використання усіх коштів.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо особи обвинуваченого, суд вважає, що подія злочину мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як своїми умисними протиправними діями, які виразилися у привласненні офіційного документу, вчиненими із корисливих мотивів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, неодружений, не працює, в установах містах на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується незадовільно.

Обставини, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахування викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді обмеження волі, у межах, встановлених у санкції інкримінованої частини статті КК України, та в такому необхідному та достатньому розмірі, що об`єктивно разом з метою кари одночасно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Крім того, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 71 КК України, та до знов призначеного йому покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного Волинського від 12.05.2023 року, за яким він засуджений за ч. 4 ст.186 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі, у відповідності ст.71 КК України приєднано частину покарання по вироку Луцького міськрайонного суду від 22.02.2023. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.12.2024 на підставі ст.81 КК України 30.12.2024 умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий термін вісім місяців п`ятнадцять днів, де згідно ст.72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дня обмеження волі.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: банківську картку АТ «Укрсіббанк» імітовану на ім`я ОСОБА_5 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження повернути ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 349, 368-370, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України, до знов призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного Волинського від 12.05.2023 року, за яким він засуджений за ч. 4 ст.186 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі, у відповідності до ст.71 КК України приєднано частину покарання по вироку Луцького міськрайонного суду від 22.02.2023 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.12.2024 року на підставі ст.81 КК України 30.12.2024 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий термін вісім місяців п`ятнадцять днів та остаточно призначити покарання у вигляді 1(одного) року позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: банківську картку АТ «Укрсіббанк» імітовану на ім`я ОСОБА_5 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження повернути ОСОБА_5 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя:

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя: