Справа № 149/1219/25
Провадження №1-кп/149/117/25
Номер рядка звіту 93
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 м.Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000166, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 06.03.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільник Вінницької області, громадянина України, військовослужбовця, розлученого, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжено, 05.03.2025 близько 19:00 год., між вул. Владислава Українця та вул. Садова у м. Хмільник, виявив велосипед червоного кольору із написом «Салют», у якому знаходився мобільний телефон марки «Redmі» синього кольору, моделі «М2006С3МG» із наявними ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на викрадення вищевказаних речей.

Діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, умисно та таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, в умовах воєнного стану, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, заволодів велосипедом червоного кольору із написом «Салют», у якому знаходився мобільний телефон марки «Redmі» синього кольору, моделі «М2006С3МG» із наявними ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 , та пішов у сторону приватних будинків, зникнувши з місця вчинення правопорушення, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4173 грн 33 коп.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, зазначивши, що ввечері 05.03.2025 він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на полі побачив велосипед, який взяв з метою його повернути через "Фейсбук". Велосипед повів до колишньої дружини, де залишив у гаражі. Ввечері того дня близько 21-22 год. приходили двоє чоловіків, які шукали велосипед, він злякався і вранці наступної доби о 4-5 год. завів велосипед туди, де взяв. Мобільний телефон одразу не помітив, на вимогу потерпілої відкупив їй такий же мобільний телефон. А через 5 днів, у гаражі на підлозі, виявив мобільний телефон потерпілої, який також повернув. Про вчинене шкодує, просить суворо не карати. До цього випадку потерпілу знав, вона є його сусідкою, просив у неї пробачення.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні надала показання про те, що 05.03.2025 вона на велосипеді поїхала до себе на город. Велосипед поставила за двадцять метрів від себе, на стежці, мобільний телефон лежав у сумці в корзині велосипеда. Через деякий час виявила їх відсутність. Як зникли ці речі не бачила. Її донька викликала поліцію, яка через декілька днів знайшла та повернула велосипед. Мати обвинуваченого відкупила їй новий мобільний телефон. З обвинуваченим до цього випадку була знайома. Просила суворо не карати обвинуваченого, не позбавляти його волі.

Свідок ОСОБА_6 у суді надала показання про те, що ввечері 05.03.2025 до неї додому прийшов її колишній чоловік ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та привів велосипед, який залишив у неї в гаражі. Через деякий час до неї додому прийшло двоє чоловіків, вона зрозуміла, що це поліцейські, які шукали велосипед та мобільний телефон. ОСОБА_4 просив її сфотографувати велосипед та скинути фото у "Фейсбук", щоб власник знайшов його, проте вона це прохання не виконала. Він сам цього також не зробив. Злякавшись, ОСОБА_4 вранці наступного дня відвід велосипед на те місце, де його знайшов. Через декілька днів в гаражі на підлозі знайшли сумку у якій знаходився мобільний телефон, який віддали в поліцію.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом:

- витягом з ЄРДР про реєстрації 06.03.2025 року відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України за фактом крадіжки велосипеда та мобільного телефона у потерпілої ОСОБА_5 (а.с. 37);

- постановами про визнання речовими доказами велосипеда "Салют" та мобільного телефона «Redmі»(а.с. 38, 39), на які ухвалою слідчого судді від 13.03.2025 накладено арешт (а.с. 40);

- висновками товарознавчих експертиз від 20.03.2025, від 21.03.2025 року, відповідно до яких ринкова вартість бувшого у користуванні велосипеда марки "Салют" червоного кольору на момент події становила 2040 грн, а мобільного телефона «Redmі» - 2133,33 грн (а.с. 54-65, 68-81).

Оцінивши кожен доказ стосовно належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов наступних висновків.

Вищенаведені досліджені докази є належними та допустимими, відповідно положень ст. ст. 84-86 КПК України, суд їх приймає та доходить висновку про правильність кваліфікації дій та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вина обвинуваченого частково підтверджується його показаннями, про те, що він 05.03.2025 взяв велосипед, який привів додому до свідка, а вранці наступної доби повернув. Вина обвинуваченого повністю підтверджується показаннями потерпілої та свідка, ці показання узгоджуються як між стобою, так і з іншими доказами.

При цьому суд критично оцінює доводи обвинуваченого про те, що він мав намір повернути велосипед та телефон, не маючи умислу на викрадення цих речей. Так, під час розгляду справи встановлено, що потерпіла є сусідкою обвинуваченого, вони раніше були знайомі, отже перешкод у поверненні майна у нього не було. Також з показань потерпілої з`ясовано, що вона залишила велосипед за 20 метрів від себе, знаходилася неподалік, проте не помітила викрадення її майна. Як зазначив обвинувачений взявши велосипед, він нікого не окликнув, тобто не переконався у відсутності власника цього майна. У подальшому обвинувачений завів велосипед не додому до себе, а до колишньої дружини, до якої через деякий час прийшли працівники поліції, які розшукували викрадене, проте викрадене майно він не повернув до поліції, а вирішив залишити його на тому ж місце де взяв. Також не підтверджені доводи обвинуваченого про намір розмістити оголошення про знайхідку майна у мережі "Фейсбук". Під час розгляду справи, з показань обвинуваченого, свідка ОСОБА_6 встановлено, що таке оголошення не було розміщено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно вимог ст. 65 КК України суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який на момент вчинення правопорушення був військовослужбовцем, негативно характеризується за місцем служби, позитивно за місцем проживання, раніше не судимий, його вік, на консультативних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також враховує думку потерпілої, яка просила суворо не карати, зазначивши, що заподіяну шкоду їм відшкодовано в повному обсязі.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, відшкодування шкоди потерпілій.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, приймаючи до уваги щире каяття, відшкодування шкоди потерпілій, її думку, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді скасувати.

Керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів на суму 3183,60 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 13.03.2025 на речові докази - скасувати.

Речові докази: велосипед червоного кольору із написом «Салют», мобільний телефон марки «Redmі», - повернути потерпілій ОСОБА_5 з

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, копію вироку направити потерпій.

Суддя ОСОБА_7