Провадження № 1-кп/643/181/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 від 09.01.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000022 від 09.01.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. До клопотання надала витяг від 09.04.2025 року з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання обгрунтоване наступним.

За ст. 12 КК України інкриміновані обвинуваченому злочини, а саме ч.2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України класифікуються як тяжкий злочин та нетяжкий злочин.

Ч. 4. ст. 12 КК України вказує, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Ч. 5. ст. 12 КК України зазначає, що тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

У відповідності до положень ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 2) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Станом на квітень 2025 року, з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів минуло 10 років.

Повідомляє суд, що ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, з моменту вчинення яких станом на день ухвалення судового рішення минуло більше десяти років, надає згоду на застосування до нього ст. 49 КК України.

На підставі викладеного просить суд звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309 та ч.2 ст. 307 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засідання також просив суд закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків притягнення його до кримінальної відповідальності.

На уточнюючі запитання суду чи розуміє він, що ця підстава закриття кримінального провадження не є реабілітуючою, обвинувачений відповів, що вини не визнає, але розуміє що ця підстава закриття кримінального провадження не є реабілітуючою та добровільно погоджується на закриття кримінального провадження саме за підставою спливу строку притягнення його до кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Суд вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання захисника з додатком та вивчивши матеріали справи дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, переслідуючи корисливу мету з ціллю особистого збагачення за рахунок їх незаконного збуту 16.04.2015 близько 22:40 год. ОСОБА_6 за місцем свого мешкання у приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки отримав від ОСОБА_7 гроші сумі 200 грн. в якості оплати за збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс.

Після чого ОСОБА_6 , у невстановлений час, у невстановленому місті та за невстановлених обставин незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту.

20.04.2015. близько 19:15 гол. ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію умислу щодо незаконного збуту наркотичних засобів, поблизу будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , незаконно збув ОСОБА_7 паперовий згорток із особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс.

20.04.2015 о 19:28 год. ОСОБА_7 поблизу будинку N?22-А. розташованого по вул. Гвардійців Широнінців в м. Харкові, добровільно видав працівникам міліції паперовий згорток з речовиною рослинного походження у сухому подрібненому стані, яка згідно з висновком судово-хімічної експертизи N 675 від 28.04.2015. є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, масою у перерахунку на суху речовину 2,3374 грама.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушенні, який передбачений ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів.

Крім того, продовжуючи свою протиправну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у невстановлений час, у невстановленому місці та за невстановлених обставин незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який незаконно зберігав для особистого вживання без мети збуту за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . 12.10.2015 у період часу з 14:20 год, до 16:10 год. під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , у приміщенні квартири, розташованої за вказаною вище адресою, виявлено та вилучено два паперових згортка з речовиною рослинного походження у сухому подрібненому стані, яка згідно з висновком судово-хімічної експертизи N 1612 від 13.10.2015, с особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, загальною масою 6,4066 грама, який останній незаконно зберігав без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушенні, який передбачений ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

Судом встановлено, що обвинувальний акт надійшов до суду 06.11.2015 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було розподілено на суддю ОСОБА_8 .

Відповідно до ухвали Московського районного суду м. Харкова від 09.11.2015 року було призначено підготовче судове засіданні на 04 грудня 2015 року.

Ухвалою суду від 08.02.2016 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні було призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 05.10.2017 року було доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях призначити адвоката.

26.10.2017 року Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях було призначено адвоката ОСОБА_5

21.11.2018 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями справа була розподілена на суддю ОСОБА_9 .

Ухвалою суду від 22.11.2018 року справу було призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року кримінальне провадження було призначено до судового розгляду.

У судові засідання, які було призначено на 21.02.2020, 28.04.2020 року захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не з`явилася, повідомила заявою про перенесення розгляду справи.

Крім того, у судові засідання призначені на 28.04.2020 року та 28.09.2020 року не з`явився прокурор, про причини своєї неявки суду не повідомив.

У судове засідання призначене на 16.12.2020 року не з`явився адвокат, яка надала заяву про перенесення судового засідання на іншу дату.

У судове засідання призначене на 29.04.2021 року вкотре не з`явився прокурор, про що судом був направлений лист до Харківської обласної прокуратури про забезпечення явки прокурора.

У судові засідання, які призначались на 25.06.2021 та 23.11.2021 року знову не з`явився прокурор, про причини свої неявки суду не повідомив.

Судом був направлений лист до ГПУ про неявку прокурора та вжиття відповідних заходів щодо його явки до суду.

15.12.2021 року Харківською обласною прокуратурою була направлена відповідь на адресу суду про те, що явка прокурора буде забезпечена.

27.07.2022 року справа була передана до Октябрського районного суду м. Полтави згідно з розпорядженням Верховного суду від 08.03.2022 року про зміну територіальної підсудності Московського районного суду м. Харкова.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2023 року дану справу було розподілено на суддю Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_10 .

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12.04.2023 року справу було призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Верховного суду від 09.10.2023 року було задоволено клопотання прокурора та справу передану за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2023 року дану справу було розподілено на суддю Московського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27.10.2023 року справу було призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 21.11.2023 року справа була призначена до судового розгляду.

У судове засідання, яке було призначене на 06 грудня 2023 року адвокат ОСОБА_5 не з`явилася, у зв`язку із перебуванням у відрядженні, про що надала заяву без надання підтверджуючих документів. У зв`язку з цим, у судовому засіданні була оголошена перерва.

З 18.12.2023 року по 31.12.2023 року суддя ОСОБА_1 перебував у щорічній відпустці.

У судовому засіданні, яке призначене на 22.01.2024 року прокурор ОСОБА_11 заявив клопотання про оголошення перерви, у зв`язку з тим, що йому потрібен час для встановлення місцезнаходження свідків.

У судове засідання, яке призначалось на 15.02.2024 року не з`явився захисник та прокурор. Захисник подала заява про перенесення судового засідання, у зв`язку з перебуванням у відрядженні. Прокурор про причини своєї неявки суд не повідомив.

У судове засідання, яке було призначене на 01.03.2024 не з`явилася захисник адвокат ОСОБА_5 , про причини своєї неявки суду не повідомила.

Суд листом від 01.03.2024 року повідомив Керівника Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про факти неявки адвоката ОСОБА_5 у судові засідання у даній справі.

Ухвалою суду від 18.03.2024 року було задоволено клопотання прокурора про привід свідка ОСОБА_12 , у зв`язку з чим було оголошена перерва.

29.03.2024 року у судове засідання не зявився прокурор.

29.03.2024 року судом було направлено лист до Харківської обласної прокуратури про вжиття заходів реагування на прокурорів у даному кримінального провадженні, у тому числі прокурора ОСОБА_3 задля належного та своєчасного виконання ними своїх процесуальних обов`язків щодо явки до суду у судові засідання по цій справі. У відповідь на лист суду Харківська обласна прокуратура повідомила суд, що явка у наступне судове засідання буде забезпечена.

У судове засідання призначене на 25.04.2024 року не з`явилася адвокат ОСОБА_5 , яка письмово повідомила суд, що буде зайнята в іншій справі. Крім того, в суді не було електроенергії через блекаут, відповідно до акту від 25.04.2024 року.

У судове засідання призначене на 13.05.2024 року не з`явився прокурор ОСОБА_3 , письмово повідомив суд, що буде зайнятий в іншій справі.

Суд листом від 13.05.2024 року повідомив Офіс Генерального прокурора про вжиття заходів реагування на прокурорів у даному кримінального провадженні, у тому числі прокурора ОСОБА_3 задля належного та своєчасного виконання ними своїх процесуальних обов`язків щодо явки до суду у судові засідання по цій справі. У відповідь на лист суду Харківська обласна прокуратура повідомила суд, що явка у наступне судове засідання буде забезпечена.

Офіс Генерального прокурора листом від 27.05.2024 року повідомив Харківську обласну прокуратуру про проведення перевірки доводів листа суду та вжиття відповідних заходів. У відповідь на лист суду Харківська обласна прокуратура повідомила суд, що явка у наступне судове засідання буде забезпечена.

У судовому засіданні від 05.06.2024 року судом було змінено порядок дослідження доказів з допиту свідків на дослідження письмових доказів задля дотримання розумних строків розгляду справи. Був наданий час прокурору для долучення письмових доказів до судового провадження.

У судових засіданнях які призначались 18.06.2024 року та 28.06.2024 року судом досліджувались письмові докази.

У судове засідання, яке було призначене на 26.08.2024 року обвинувачений не з`явився, через травму.

У судове засідання, яке призначене на 24.09.2024 року не з`явився як прокурор так і захисник. Захисник письмово повідомила, що перебуває у відпустці за межами України. Прокурор письмово повідомив, що перебуває в іншій справі.

У судове засідання, призначене на 01.10.2024 року не з`явився адвокат ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що перебувала у відпустці за межами України. Прокурор також не з`явився у судове засідання. Крім того, не з`явився і обвинувачений ОСОБА_4 .

У судове засідання, яке призначалось 16.10.2024 року знову не зявився прокурор та захисник. Прокурор повідомив письмово, що перебуває в іншій справі.

Листом суду від 16.10.2024 року було повідомлено письмово Офіс Генерального прокурора та Харківську обласну прокуратуру про чергову неявку прокурора та вжиття заходів щодо його явки.

У судовому засіданні від 25.10.2024 року судом було продовжено дослідження письмових доказів прокурора.

Крім того, ухвалою суду від 25.10.2024 року було задоволено клопотання прокурора та доручено слідчому управлінню ГУНП у Харківській області встановити місцезнаходження свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 та ОСОБА_19 .

У судове засідання призначене на 25.11.2024 року прокурор не зявився, повідомив суд письмово, що перебуває в іншому судовому засіданні.

Судом протокольною ухвалою від 25.11.2024 року було вирішено в порядку ст. 324 КПК України через неявку прокурора та захисника відкласти судове засідання та повідомити уповноважені органи щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора та зобов`язати адвоката ОСОБА_5 надати докази поважності причин своєї неявки до суду.

У судове засідання призначені на 25.12.2024 року та 21.01.2025 року прокурор не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, через що було відкладено розгляд справи.

У судове засідання призначене на 30.01.2025 не з`явилася адвокат ОСОБА_5 , яка повідомила письмово, що у цей день приймає участь в іншій справі.

У судовому засіданні 03.03.2025 року судом заслуховувались показання свідків в порядку ст. 615 КПК України. Потім оголошувалась перерва за клопотанням прокурора через його участь в іншому судовому засіданні.

У судове засідання призначене на 17.03.2025 року захисник обвинуваченого не з`явилась.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 КПК України - критеріями для визначення розумності строків під час кримінального провадження є складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Згідно з абз. 3 п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення - Оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків (зокрема, щодо явки за викликом слідчого, прокурора, судовим викликом; дотримання умов обраного запобіжного заходу; надання у передбачених законом випадках доказів тощо); існування випадків зловживання процесуальними правами тощо. При цьому слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.

Під час перебування справи у провадженні судді ОСОБА_1 з 25.10.2023 року, судом було вжито всіх належних заходів щодо своєчасного розгляду даного кримінального провадження, однак поведінка сторін кримінального провадження, зокрема прокурора ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_5 , яка полягала у періодичній неявці сторін у судові засідання, призводила до відкладення розгляду справи з причин їхньої неявки у судові засідання, про що судом вживались заходи реагування на факти неявки сторін у судові засідання.

У судовому засіданні, яке було призначене на 24.04.2025 року захисником обвинуваченого було заявлене клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 7 ст. 284 КПК України, у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що за ст. 12 КК України інкриміновані обвинуваченому злочини, а саме ч.2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України класифікуються як тяжкий злочин та нетяжкий злочин.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вказує, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно зі ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 2) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Станом на 20 квітня 2025 року, з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів минуло 10 років.

Відповідно до витягу від 09.04.2025 року з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" відомості про наявність непогашеної чи незнятої судимості щодо обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засідання також просив суд закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків притягнення його до кримінальної відповідальності.

На уточнюючі запитання суду чи розуміє він, що ця підстава закриття кримінального провадження не є реабілітуючою, обвинувачений відповів, що вини не визнає, але розуміє що ця підстава закриття кримінального провадження не є реабілітуючою та добровільно погоджується на закриття кримінального провадження саме за підставою спливу строку притягнення його до кримінальної відповідальності.

Таким чином, судом встановлені підстави для звільнення ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, суд звертає увагу, що невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не є перешкодою для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Правовою позицією ККС ВС, яка викладена в Постанові від 26.03.2020 року (справа № 730/67/16-к, провадження № 51-6463км19), та Постанові від 11.11.2020 року (справа № 455/229/17 провадження №51-3298км20) вказано, що невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати за проведені: судово-хімічну експертизу № 675 від 28.04.2015 року у розмірі 574,40 грн., судово-хімічної експертизи № 1612 від 13.10.2015 року у розмірі 384 грн., судово-дактилоскопічної експертизи № 19 від 15.10.2015 року у розмірі 368,28 грн. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Держави.

Крім того, суд зазначає, що судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави і тоді, коли суд закриває провадження з нереабілітуючих підстав, оскільки це відповідає правовій позиції Верховного суду, яка викладена у постанові ККС ВС від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23: Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Що стосується накладеного арешту, то суд дійшов висновку про те, що згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України про скасування арешту, який накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2015 року на 47/100 частки квартири АДРЕСА_3 , що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_20 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 376 Кримінального процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого про звільнення особи від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судові витрати за проведені: судово-хімічну експертизу № 675 від 28.04.2015 року у розмірі 574,40 грн., судово-хімічної експертизи № 1612 від 13.10.2015 року у розмірі 384 грн., судово-дактилоскопічної експертизи № 19 від 15.10.2015 року у розмірі 368,28 грн. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Держави.

Речовий доказ: паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору канабіс вагою 2,3774 гр., який визнаний речовим доказом згідно постанови слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 12.08.2015 року, який зберігається в камері схову ВРЗ УМЗ ГУМВС України в Харківській області згідно квитнації № 2783 від 26.08.2015 року - знищити.

Речовий доказ: канабіс та екстракт канабісу масою 6.4066 гр. та 0.0812 гр., який зберігається в камері схову ВРЗ УМЗ ГУМВС України в Харківській області згідно квитанції № 3041 від 21.10.2015 року - знищити.

Речовий доказ: мобільний телефон Нокіа № 93і-1 чорно-сріблястого кольору, імей код НОМЕР_1 з сім-карткою Астеліт , номер телефону НОМЕР_2 , який був відданий під розписку ОСОБА_20 - вважати повернутим ОСОБА_20 .

Арешт який накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2015 року на 47/100 частки квартири АДРЕСА_3 , що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_20 - скасувати.

Речовий доказ носії інформації DVD-R інв. 55нт від 10.02.2015 року, MSDHC інв. 91 нт, 114 нт від 17.03.2015 та від 08.04.2015 року - залишити зберігати в матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складений та проголошений 29 квітня 2025 року о 15 годині 15 хвилин.

Суддя - ОСОБА_1