ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/4376/23

Провадження № 11-сс/820/372/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2025 року, в межах кримінального провадження № 0000778, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Кам`янець-Подiльської окружної прокуратури, та застосовано стосовно підозрюваного за ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, із середньою освітою, не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 04 вересня 2025 року включно.

Задовольняючи клопотання та застосовуючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки після вчинення кримінального правопорушення в липні-серпні 2023, нелегально перетнув державний кордон України в напрямку виїзду до Республіки Польща, після чого на територію України не повертався, у зв`язку з чим був оголошений у міжнародний розшук; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь, так як останні, в подальшому, будуть допитуватись в судовому засіданні; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 не має офіційного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків, тому неможливо запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , не погоджується з ухвалою слідчого судді та просить її скасувати.

Апелянт вказує, що ризики, на які посилається слідчий та слідчий суддя, обґрунтовуючи необхідність тримати підозрюваного під вартою, є недоказаними та безпідставними, твердження, про можливість його переховування є маловірогідним. Адже жодних доказів, щоб підтверджували свідоме ухилення ОСОБА_6 не встановлено.

Захисник звертає увагу, що жодних фактичних доказів, які б свідчили про можливість вчинення інших злочинів, крім того, що є предметом слідства, не надано. Більше того, вказаний ризик за змістом оскаржуваної ухвали судом підтверджено не було.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Колегією суддів встановлено, що слідчим відділом Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000778 від 21.05.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

25.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження що спричинило стійку втрату працездатності не менш як на одну третину, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.05.2023 року;

-протоколом огляду місця події від 13.05.2023 року;

-показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- показами потерпілого ОСОБА_11 , протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_11 ;

- висновком судово-медичного експерта №239 від 22.08.2023 року;

- додатковим висновком судово-медичного експерта №283 від 22.08.2023 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, в повній мірі, дотримався цих вимог закону.

Так, згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ст. 183 КПК України).

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як убачається з матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий послався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КК України.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином, перевірялись слідчим суддею. При цьому, був опитаний підозрюваний, вислухана думка його захисника, прокурора, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя правильно врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні умисного тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, особу підозрюваного ОСОБА_6 , який після вчинення кримінального правопорушення, в липні-серпні 2023, нелегально перетнув державний кордон України в напрямку виїзду до Республіки Польща, після чого на територію України не повертався, у зв`язку з чим був оголошений у міжнародний розшук; наявність ризиків незаконного впливу на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни їх показань на свою користь, оскільки останні, в подальшому, будуть допитуватись в судовому засіданні; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний ОСОБА_6 не має офіційного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

З вказаним погоджується і колегія суддів.

Врахувавши наведені ризики, усі обставини, визначені ст. 178 КПК України, в їх сукупності, особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що стосовно ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, а відтак і про можливість зміни запобіжного заходу, не знайшли свого підтвердження, під час їх розгляду апеляційним судом, з врахуванням характеру висунутого обвинувачення та обставин кримінального провадження.

Колегія суддів враховує те, що чинний КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (підозрювана) при застосуванні до нього (неї) більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього (неї) процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного, шляхом застосуання, останньому, найсуворішого виду запобіжного заходу є, крім того, жодних переконливих доказів з приводу того, що відсутні вказані ризики, передбачені ст.177 КПК України, до суду апеляційної інстанції стороною захисту надано не було.

Доводи захисника про наявність у підозрюваного ОСОБА_6 на утримані 2-х малолітніх дітей, відшкодовану потерпілому заподіяну шкоду, що він має ряд захворювань і його мати є інвалідом 3 групи, не дають колегії суддів підстав скасувати ухвалу слідчого судді і обрати йому більш м`який запобіжний захід, оскільки вказані обставини не є беззаперечними підставами, відповідно до вимог КПК України, для обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом, під час апеляційного розгляду скарги, не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів уважає, що ухвала слідчого судді є законною, підстави для її скасування, як того просить захисник, відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.07.2025 про застосування стосовно підозрюваного за ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2