Справа № 344/3579/25
Провадження № 1-кс/344/1846/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000415 від 03.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в

Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000415 від 03.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310,

ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 з корисливих мотивів, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, отримання доходу від систематичного незаконного посіву та вирощування нарковмісних рослин роду коноплі (Cannabis), незаконного виготовлення та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу з метою збуту, у великих розмірах, у порушення Законів України № 863-XIV від 08.07.1999 «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», № 3528-IХ від 23.12.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Cannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування», та інших нормативно-правових актів, на початку липня 2024 року створив та очолив організовану групу, до якої завербував своїх знайомих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

При створенні організованої групи ОСОБА_6 врахував особисті характеристики ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , їх матеріальний стан, знання у сфері вирощування нарковмісних конопель методом «гідропоніки», «пасимкування» та «крапельного живлення», навики, життєвий досвід, наявність стосунків, здатність впливати на інших осіб та діяти в групі згідно спільно розробленого плану, бездоганно виконувати відведену роль при вчиненні злочинів та його доручення, дотримуватись спільно обумовлених заходів конспірації, приховувати злочинну діяльність, запобігати викриттю їх протиправної діяльності працівниками правоохоронних органів.

Створена на тривалий період часу організована група характеризувалась згуртованістю складу, наявністю загальних правил поведінки, чітким розподілом ролей, дисциплінованістю, усвідомленням кожним з учасників успішного досягнення злочинної мети групи при належному виконанні своїх функцій згідно спільно розробленого плану, для отримання прибутку від організації та утримання місць для незаконного виготовлення наркотичних засобів, незаконного посіву та вирощування нарковмісних рослин роду коноплі (Cannabis), незаконного виготовлення та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу з метою збуту, умисним вчиненням злочинів всіма членами організованої групи.

У своїй діяльності члени організованої групи дотримувались чітких вимог дисципліни та конспірації, при спілкуванні по мобільному зв`язку між собою повністю виключили слова та назви наркотичних засобів, розробили та запровадили сленгові терміни з відомим лише їм змістовим навантаженням, застосовуючи у розмовах визначені ними слова та використовуючи їх для спілкування між собою.

Добровільно зорганізувавшись таким чином у стійке об`єднання, члени організованої групи розробили загальні правила поведінки, склали детальний план злочинних дій, у якому визначено конкретні ролі та функції кожного співучасника, направлені на успішне виконання цього плану, відомого та схваленого всіма ними, спрямованого на виконання вказівок ОСОБА_6 і забезпечення єдності та тісних стосунків між учасниками групи.

У липні 2024 року організатор злочинної групи ОСОБА_6 завербував до організованої групи ОСОБА_4 , який надав свої приміщення, огороджені, під постійною охороною, з обмеженим доступом для сторонніх осіб, розміщені на території домоволодіння за адресою:

АДРЕСА_1 , з метою облаштування в них місць для незаконного виготовлення наркотичних засобів.

У подальшому організатор групи ОСОБА_6 залучив до своєї незаконної діяльності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які спільно із ОСОБА_4 , діючи за його вказівками, упродовж липня серпня 2024 року, відремонтували зазначені приміщення, підключили їх до систем безперервного електропостачання, у тому числі за рахунок встановлених сонячних батарей, обладнали електроприладами, камерами відеоспостереження, дерев`яними стелажами, електронасосами, системами поливу, зрошування, циклічного крапельного живлення, автоматичними припливно-витяжними системами вентиляції, приладами обігріву та нагнітання повітря, системами кондиціонування, натрієвими лампами, системами освітлення, термометрами, вологомірами, електротаймерами, створили системи, які автоматично забезпечували сприятливі умови для посіву та вирощування нарковмісних рослин роду коноплі (Cannabis). ОСОБА_6 забезпечував функціонування даного приміщення, а ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 контролювали роботу вказаного обладнання, яке придбали та доставляли з метою подальшого незаконного виготовлення наркотичних засобів.

Крім цього, члени організованої групи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , у вересні 2024 року повторно організували та до лютого 2025 року утримували ще одне місце для незаконного виготовлення наркотичних засобів надані ОСОБА_6 приміщення на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2

які підключили до системи електропостачання, обладнали електроприладами та камерами відеоспостереження, дерев`яними стелажами, автоматичною припливно-витяжною системою вентиляції, приладами обігріву та нагнітання повітря, системою кондиціонування, натрієвими лампами, системою освітлення, термометрами, вологомірами, електротаймерами, створили систему, яка автоматично забезпечувала сприятливі умови для посіву та вирощування нарковмісних рослин роду коноплі (Cannabis).

Продовжуючи вчиняти злочинні дії, з метою отримання прибутку від незаконного обігу наркотичних засобів, члени організованої групи

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у період серпня вересня 2024 року у приміщеннях на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово відокремлювали суцвіття та листя від нарковмісних рослин конопель, висушували його та подрібнювали і таким чином незаконно виготовляли наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який незаконно зберігали даному приміщенні з метою збуту.

23 серпня 2024 року проведено негласну слідчу (розшукову) дію обстеження публічно недоступного місця, житла чи іншого володіння особи, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якої в приміщенні літньої кухні виявлено 12 пластмасових горщиків з рослинами зеленого кольору та в господарському приміщенні виявлено 7 пластмасових горщиків чорного кольору з рослинами зеленого кольору, із суцвіттями, з яких відібрано взірець речовини, яка згідно висновку експерта містить наркотичний засіб обіг якого обмежено канабіс, в кількості 0,6489 грама, який члени організованої групи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 незаконно виготовили та зберігали з метою збуту.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, члени організованої групи

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у період вересня 2024 року лютого 2025 року у приміщеннях у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово відокремлювали суцвіття та листя від нарковмісних рослин конопель, висушували його і таким чином повторно виготовляли наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, у великих розмірах, який повторно незаконно зберігали у даному приміщенні з метою збуту.

09 січня 2025 року проведено негласну слідчу (розшукову) дію обстеження публічно недоступного місця, житла чи іншого володіння особи, приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якої виявлено 16 пластмасових горщиків із кущами рослинного походження зеленого кольору, із суцвіттями, з яких відібрано взірець речовини, яка згідно висновку експерта містить наркотичний засіб обіг якого обмежено канабіс, в кількості 2,1700 грама, який члени організованої групи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 незаконно виготовили та зберігали з метою збуту.

Також, у серпні 2024 року члени організованої групи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи відповідно до спільного злочинного плану та відведеної ролі, з відома та згоди ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у спеціалізованих магазинах та через мережу Інтернет придбали текстильні горщики та ємкості для посіву і вирощування конопель, субстрат, брикети кокосового волокна, спеціальні добрива для вирощування рослин, доставили їх до спеціально обладнаних приміщень на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де методом «пасимкування» посіяли у горщики з кокосовим волокном нарковмісні рослини коноплі (Cannabis).

У подальшому члени організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , діючи за вказівками організатора групи ОСОБА_6 , упродовж серпня-вересня 2024 року здійснювали догляд за нарковмісними рослинами коноплі (Cannabis) шляхом додавання необхідних добрив, забезпечення постійного водопостачання та достатнього освітлення, дотримання відповідної вологості і температури у вказаних приміщеннях і таким чином налагодили їх незаконне вирощування з метою подальшого збуту.

23 серпня 2024 року проведено негласну слідчу (розшукову) дію обстеження публічно недоступного місця, житла чи іншого володіння особи, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якої в приміщенні літньої кухні виявлено 12 пластмасових горщиків з рослинами зеленого кольору та в господарському приміщенні виявлено 7 пластмасових горщиків чорного кольору з рослинами зеленого кольору, із суцвіттями, з яких відібрано взірець речовини, яка згідно висновку експерта містить наркотичний засіб обіг якого обмежено канабіс, в кількості 0,6489 грама.

Крім цього, члени організованої групи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8

діючи з відома та згоди ОСОБА_4 , придбали текстильні горщики та ємкості для посіву і вирощування конопель, субстрат, брикети кокосового волокна, спеціальні добрива для вирощування рослин, доставили їх до спеціально обладнаного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де методом «пасимкування» посіяли у горщики з кокосовим волокном декілька поколінь нарковмісної коноплі (Cannabis).

У подальшому члени організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та

ОСОБА_4 , діючи за вказівками організатора групи ОСОБА_6 , упродовж вересня 2024 року лютого 2025 року здійснювали догляд за нарковмісними рослинами коноплі (Cannabis) шляхом додавання необхідних добрив, забезпечення постійного водопостачання та достатнього освітлення, дотримання відповідної вологості і температури у вказаному приміщенні і таким чином налагодили їх незаконне вирощування з метою подальшого збуту.

09 січня 2025 року проведено негласну слідчу (розшукову) дію обстеження публічно недоступного місця, житла чи іншого володіння особи, приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якої виявлено 16 пластмасових горщиків із кущами рослинного походження зеленого кольору, із суцвіттями, з яких відібрано взірець речовини, яка згідно висновку експерта містить наркотичний засіб обіг якого обмежено канабіс, в кількості 2,1700 грама.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , громадянин України, українець, одружений, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимий.

18 лютого 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті дванадцять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків,

передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, оскільки, ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки досудове розслідування триває та підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчиняти такі дії;

- незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки, ОСОБА_4 відомі повні анкетні дані інших підозрюваних, після чого він, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний

ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений

п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, джерело його існування не відоме, на даний час підозрюється у вчиненні корисливого злочину, а тому з метою отримання прибутку останній перебуваючи на волі може продовжити вчиняти злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини.

Зазначені вище обставини, тяжкість інкримінованих злочинів, дані про особу ОСОБА_4 , його соціальні зв`язки, дають підстави вважати про те, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам та дієвості кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, просив клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання та просили відмовити в його задоволенні та застосувати запобіжни йзахід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями

109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Як встановлено слідчим суддею, 18 лютого 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті дванадцять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений

ч. 1 ст. 114-1 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання за його вчинення позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень

ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновках експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження та інших матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177КПК України:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, оскільки, ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки досудове розслідування триває та підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчиняти такі дії;

- незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки, ОСОБА_4 відомі повні анкетні дані інших підозрюваних, після чого він, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний

ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений

п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, джерело його існування не відоме, на даний час підозрюється у вчиненні корисливого злочину, а тому з метою отримання прибутку останній перебуваючи на волі може продовжити вчиняти злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним розпивали алкогольні напої в день події шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором доведено існування частини зазначених у клопотанні ризиків.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, як вже було зазначено, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями

109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини та інкриміновану ОСОБА_4 участь у кримінальному правопорушенні, наслідки даного правопорушення, враховуючи положення ч. 6 ст. 176 КПК України, щодо підозрюваного неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260,261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Відтак, положення частини 4 статті 183 КПК України є прямою підставою для реалізації права слідчого судді не визначати розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Злочин, у вчиненні якого на даному етапі обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 відноситься до переліку передбачених частиною 4 статті 183 КПК України статей кримінального закону, підозра у яких може мати наслідком не визначення слідчим суддею застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , існування ризиків, які можуть перешкодити встановленню істини в даному кримінальному провадженні, відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 25 квітня 2025 року включно в межах строку досудового розслідування.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення. Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і підписано 03.03.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1