Справа № 133/1094/23
Провадження №1-кп/132/222/25
Вирок

Іменем України

03 березня 2025 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калинівці Вінницької області угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 19.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Романів Романівського району Житомирської області, громадянина України, одруженого, працюючого кур`єром ПП «Етелон», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2023 у ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник умисел на заподіяння колишній співмешканці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він спільно проживав до січня 2023 року, тілесних ушкоджень на ґрунті ревнощів.

Знаючи, коли ОСОБА_6 буде повертатись з роботи, ОСОБА_4 18.02.2023 близько 22 години 30 хвилин прийшов до будинку, де вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 і став очікувати на неї на вулиці неподалік будинку.

Коли ОСОБА_6 підійшла до домоволодіння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, викликаних ревнощами, розуміючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній, виконуючи свій протиправний намір, схопив обома руками руки ОСОБА_6 та примусив її опуститись на коліна. Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи виконувати свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , дістав з правого рукава куртки, в яку він був одягнений, металевого ножа, та наніс ОСОБА_7 декілька ударів кулаком, у якому було затиснуте руків`я ножа, в обличчя справа, у ділянці ока. Крім того, ОСОБА_4 лезом ножа заподіяв ОСОБА_7 поріз на поверхні шиї ззаду.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 18 від 22.03.2023 у ОСОБА_6 мали місце ушкодження: колото-різана рана м`яких тканин задньої поверхні шиї, садна обличчя справа. За висновком експерта рана шиї виникла від травматичної дії колюче-ріжучого предмета (в тому числі ніж, тощо), садна від травматичної дії тупого твердого предмету (предметів), можливо, 18.02.2023.

Колото-різана рана задньої поверхні шиї за висновком експерта відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6 діб, не більше 21 доби) розлад здоров`я. Садна обличчя мали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше, як шість днів, за цим критерієм відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 19.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473, 474, 476 КПК України, 31.03.2023 укладено угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим у кримінальному провадженні.

Згідно із цією угодою, не порушуючи права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, повністю розуміючи характер підозри, діючи добровільно, тобто, без застосування насильства, примусу, погроз, розуміючи, що укладення угоди не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді, сторони угоди визначили, що претензій матеріального чи морального характеру у потерпілого до підозрюваного немає.

В цій угоді зазначено, що враховуючи беззастережне визнання вини підозрюваним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, характер та тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком, а також наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, сторони погоджуються на призначення підозрюваному ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, покарання у виді обмеження волі на строк два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із визначенням йому іспитового строку.

Згідно із угодою цивільний позов не заявлений, судові витрати відсутні.

Речові докази у цьому кримінальному провадженні, а саме: куртку червоного кольору з капюшоном по типу пуховик, шарф бежевого кольору та кофту червоного кольору із капюшоном, необхідно повернути потерпілій ОСОБА_6 ; спортивна куртка синьо-чорного кольору, спортивні штани чорного кольору та кросівки «SAYOTA SPORT» комбінованого біло-чорно-червоного кольору підлягають поверненню ОСОБА_4 .

В угоді також зазначено, що сторони обізнані та розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, а також її невиконання, передбачені ст. 394, ч. 3 ст. 424, ст.ст. 473, 474, 476 КПК України.

Розглядаючи можливість затвердження цієї угоди про примирення, суд виходить з такого.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України встановлено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпіла ОСОБА_5 також просила вказану угоду з обвинуваченим затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначила, що при укладенні цієї угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження у судовому засіданні переконався, що укладення ними угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим у кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Згідно із ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує узгоджену сторонами міру покарання.

Зазначена норма кореспондує з ч. 5 ст. 65 КК України, відповідно до якої у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами.

Санкцією ч. 2 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до одного року, або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

В угоді про примирення сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 покарання у межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, - у виді обмеження волі на строк два роки.

Також, сторони дійшли згоди про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із визначенням йому іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

Згідно із обвинувальним актом та угодою про примирення обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставинами, які згідно ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання ОСОБА_4 , є: вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у близьких відносинах; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

На переконання суду, домовленості сторін угоди щодо узгодженого покарання не виходять за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

Зі змісту угоди вбачається, що при узгодженні вказаного покарання сторонами враховано і дотримано положення ч. 1 ст. 65 КК України, згідно із якими суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд погоджуючись, що узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного, враховує наведені в обвинувальному акті та угоді відомості щодо особи обвинуваченого, а також обставини скоєного, зокрема, те, що він раніше не судимий, має місце роботи та постійне місце проживання, його щире каяття.

Вирішуючи питання щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд враховує зміст ч. 2 ст. 75 КК України, в якій зазначено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, за ч. 3 ст. 75 КК у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Відповідно до частини четвертої цієї статті така тривалість може становити від одного до трьох років.

Вирішуючи питання про тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на обвинуваченого, суд враховує наведені в обвинувальному акті та угоді відомості щодо особи обвинуваченого, а саме те, що він: раніше не судимий; має місце роботи та постійне місце проживання; щиро розкаявся у вчиненому; вчинив кримінальне правопорушення щодо особи, з якою перебуває (перебував) у близьких відносинах; вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння; характер та тяжкість обвинувачення, а саме той факт, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю два роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив дії, які полягали в спричиненні потерпілій умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, за яким належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд керується вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно із долученим до обвинувального акту реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000034 та додатково наданими прокурором в судовому засіданні матеріалами у цьому кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.02.2023 (справа №133/501/23) накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: куртку червоного кольору з капюшоном по типу пуховик, шарф бежевого кольору та кофту червоного кольору із капюшоном, на яких наявні сліди речовини бурого кольору, схожі на кров, вилучені 19.02.2023 під час проведення огляду місця події, належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 ; спортивну куртку синьо-чорного кольору, спортивні штани чорного кольору та кросівки «SAYOTA SPORT» комбінованого біло-чорно-червоного кольору, на яких наявні сліди речовини бурого кольору, схожі на кров, вилучені 19.02.2023 під час проведення огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_3 .

Вказані речові докази ухвалено передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області

Оскільки вироком суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту цього майна.

Згідно із обвинувальним актом та угодою про примирення судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, відомості щодо заявлення цивільного позову у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 468, 469, 471, 474-476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 31 березня 2023 року між обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 19 лютого 2023 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.ч. 2, 4 ст. 75, ч.ч. 1, 3 ст. 76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Арешт, накладений згідно із ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.02.2023 (справа №133/501/23) на: куртку червоного кольору з капюшоном по типу пуховик, шарф бежевого кольору та кофту червоного кольору із капюшоном, вилучені 19.02.2023 під час проведення огляду місця події, належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; спортивну куртку синьо-чорного кольору, спортивні штани чорного кольору та кросівки «SAYOTA SPORT» комбінованого біло-чорно-червоного кольору, вилучені 19.02.2023 під час проведення огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання вироком законної сили скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000034 від 19 лютого 2023 року, а саме: куртку червоного кольору з капюшоном по типу пуховик, шарф бежевого кольору та кофту червоного кольору із капюшоном, вилучені 19.02.2023 під час проведення огляду місця події, належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; спортивну куртку синьо-чорного кольору, спортивні штани чорного кольору та кросівки «SAYOTA SPORT» комбінованого біло-чорно-червоного кольору, вилучені 19.02.2023 під час проведення огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання вироком законної сили повернути власникам.

Копію вироку у день проголошення його резолютивної частини вручити присутнім у судовому засіданні учасникам судового провадження, а також не пізніше наступного дня надіслати учасника судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, та з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 473 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Калинівський районний суд Вінницької області.

Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно із статтею 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення прокурор чи потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 Кримінального кодексу України.

Суддя Калинівського районного суду

Вінницької області ОСОБА_8