Справа № 489/1075/25
кримінальне провадження
№1-кс/489/598/25
УХВАЛА

02 квітня 2025 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання прокурора про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002196 від 05.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 368 КК України, а саме до ТУ ДБР, що розташований в місті Миколаєві надійшла інформація від управління СБУ в Миколаївській області про те, що посадові особи національного парку "Білобережжя Святослава" за попередньою змовою щомісячно вимагають неправомірну вигоду від підлеглих працівників парку, за не внесення відносно останніх змін у штатний розпис, а саме: скорочення посади та виведення поза штат, нарахування заробітної плати та щомісячної премії. В подальшому отриману неправомірну вигоду розподіляють між собою.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім того встановлено, що на посаду інспекторів охорони природно заповідного фонду Покровського хуторського науково дослідного природоохоронного відділення призначені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Під час допиту свідка у кримінальному провадженні встановлено, що останній телефонував заступнику директора ОСОБА_6 ( НОМЕР_1 ) з приводу вказаних співробітників, для того щоб задіяти останніх для виконання їх службових відносин. При розмові ОСОБА_6 повідомив, що вказані співробітники прийняті особисто, останні знаходяться та працюють в Одесі та підпорядковані безпосередньо йому та директору. Будь яких наказів з приводу того, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підпорядковані безпосередньо ОСОБА_6 та директору свідок не бачив.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме службового посвідчення, банківської картки, мобільного телефону та ноутбуків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання, прокурор зазначив, що у слідства є достатні підстави вважати, що вказані речі та документи мають суттєве значення для даного кримінального провадження, необхідні для проведення огляду із залученням спеціалістів, призначення криміналістичних експертиз.

Постановою слідчого від 28.03.2025 вилучені речі визнано речовими доказами.

Винесення вказаною постанови слідчий суддя не може вважати безумовною підставою того, що вказані речі є речовими доказами, оскільки такі обставини можливо встановити лише після проведення певних слідчих (розшукових дій), проте враховуючи нетривалий час після тимчасового вилучення майна, виходячи із засад співмірності обмеження права власника та цілей досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне вказане клопотання задовольнити.

З огляду на вищезазначені обставини, надані до клопотання докази, досліджені в їх сукупності, а також на те, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, слідчий суддя з метою збереження речових доказів, вважає наявними підстави для накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 Кримінального процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- службове посвідчення № БС192107 на ім`я ОСОБА_7 ;

- картка Універсальна № НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон iPhone 13 (128Gb) синього кольору в чохлі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , сім-карта НОМЕР_5 ;

- ноутбук марки Lenovo Legion сірого кольору, S/N MP2NOPRO; MTM 83060092RA, MO: MPNXB43220;

- ноутбук марки ASUS сріблястого кольору із зарядним пристроєм S/N: M3NOCV04M065099, які належать ОСОБА_7 , із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя