ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2024 року у кримінальному провадженні № 0002135 від 04 грудня 2023 року стосовно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлограді Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_9

захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2024 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Цим вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, при таких обставинах.

В період часу з 18.00 год. по 19.00 год. 01 листопада 2023 року обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , де разом із потерпілим ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_11 вживали алкогольні напої. В подальшому між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, в ході якого останній побачив на шиї потерпілого ОСОБА_10 золотий ланцюжок з хрестиком. ОСОБА_8 наказав потерпілому ОСОБА_10 зняти зі своєї шиї золотий ланцюжок з хрестиком. Потерпілий ОСОБА_10 , будучи наляканим та боючись за своє життя та здоров`я, зняв зі своєї шиї золотий ланцюжок з хрестиком загальною вагою 36.07г 585-ї проби та віддав обвинуваченому, після чого останній з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток у розмірі 87600,96 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник, не оскаржуючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 186 КК в мінімальному розмірі у виді позбавлення волі на строк 7 років.

На думку захисту, з урахуванням усіх обставин справи, наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обставин, що його обтяжують, призначене обвинуваченому покарання є надто суворим та не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Позиції учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 403 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

До апеляційного суду надійшла відмова від апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 на підставі ч. 1 ст. 403 КПК.

В судовому засіданні прокурор просив прийняти відмову від апеляційної скарги прокурора, про що сторони не заперечували та продовжено розгляд апеляційної скарги захисника.

В судовому засіданні захисник в режимі відеоконференції підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність, вирок суду першої інстанції вважав законним та обґрунтованим, тому просив залишити його без змін.

Обвинувачений та потерпілий до суду не з`явилися, про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції повідомлені належним чином, заяв про відкладення судового засідання до суду не подавали, їх неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду скарги захисника, у з зв`язку з чим та відповідно до ч. 4 ст. 405 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), апеляційний розгляд проведений без їх участі.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація його дій за ч. 4 ст. 186 КК за обставин, викладених у вироку суду, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК апеляційним судом не переглядаються.

Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є безпідставними, а вирок суду в цій частині є законним, обґрунтованим та ухвалений у відповідності до зазначених вище вимог закону, які суд першої інстанції виконав належним чином та мотивував прийняте рішення, з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Домірність покарання за злочин є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відносяться до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини скоєного, ступінь негативних наслідків, дані про особу винного. Зокрема, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, вину визнав.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При цьому суд першої інстанції взяв до уваги обставини скоєного злочину, завдану шкоду потерпілому не відшкодував.

З огляду на наведене, суд дійшов переконливого висновку про призначення ОСОБА_8 покарання у межах санкції інкримінованої статті, а також про відсутність підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі.

Так, апеляційний суд погоджується зі встановленими обставинами, які впливають на вид і розмір покарання та вважає, що суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, який не має міцних соціальних зв`язків, не працює, в силу статті 89 КК не судимий, завдану шкоду не відшкодував потерпілому.

Враховуючи викладене, на переконання апеляційного суду, обраний судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 , вид і розмір покарання є законним, обґрунтованим і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, адже воно відповідає меті покарання, є співмірним характеру вчиненого діяння та його наслідкам, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав вважати покарання явно несправедливим через суворість колегія суддів не вбачає.

Наведені в апеляційній скарзі захисником доводи, що з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, наявності обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, в даному випадку достатнім для обвинуваченого було б покарання в мінімальному розмірі, встановленому ч. 4 ст. 186 КК, є неаргументованими. Всі ці обставини були враховані судом першої інстанції в достатній мірі при призначенні ОСОБА_8 покарання, з видом і розміром якого погодився апеляційний суд.

Захисник не наводить в скарзі інших переконливих та достатніх доводів, які б вказували на те, що призначене обвинуваченому покарання є дійсно надто суворим та не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

У зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Обставин, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону згідно зі ст. ст. 87, 412 КПК, апеляційним судом під час перегляду вироку не встановлено.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, тому його слід залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_8 за частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4