Справа № 517/132/25
Провадження № 1-кп/517/18/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року с-ще Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка кримінальне провадження, внесене 06 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000553 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Жовтневе Ширяївського району Одеської області, українки, громадянки України, вдови, із вищою освітою, лікар-офтальмолог КНП «Захарівська багатопрофільна лікарня», член військово-лікарської комісії, пенсіонерки, проживаючої та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу Комунального некомерційного підприємства «Захарівської багатопрофільної лікарні» Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 02.01.2023 №16-од, ОСОБА_4 , лікар-офтальмолог КНП «Захарівська багатопрофільна лікарня», є членом військово-лікарської комісії.

Відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі-Закон), ОСОБА_4 є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону, особи, зазначені у п.1, п.п. «а, «в»- «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Отже, ОСОБА_4 є суб`єктом декларування.

Так, ОСОБА_4 , 30.03.2024 подала до Єдиного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2023 рік, унікальний ідентифікатор документа ed242999-1bff-46ef-94b8-6eb6f3859b10.

За результатами проведеного контролю Національним агентством з питань запобігання корупції, щодо повноти заповнення декларації ОСОБА_4 , установлено, що суб`єкт декларування не дотримав вимоги п. 2 ч. 1 ст.46 Закону, не зазначивши у декларації відомості:

1. У розділі «Об`єкти нерухомості» декларації

1.1. ОСОБА_4 , не зазначила відомості про приміщення № 4, загальною площею 34,2 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 100, що належить їй на праві власності згідно з Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Наказом Національного агентства від 23.07.2021 № 449/21 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 987/36609, затверджено Порядок заповнення та подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-Порядок), та Форму декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чинного на дату подання декларації.

Згідно з п. 3 розділу II Порядку, суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком, шляхом проставлення відповідної відмітки.

У п. 4 розділу II Порядку визначено, що після заповнення усіх необхідних розділів декларації, суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність даних, зазначеної ним декларації.

Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей, шляхом проставлення відповідної відмітки.

Також у п. 5 розділу II Порядку визначено, що суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Крім того, згідно з інформацією про стан функціонування інформативно - комунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», наданої Департаментом інформаційних систем, аналітичної роботи та захисту інформації, будь-яких технічних проблем (помилок) у роботі Реєстру протягом 30.03.2024 (у день подання суб`єктом декларування ОСОБА_4 ) не зафіксовано.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.07.2024 № 201-08083174, вартість вказаного приміщення становить 456290 грн 05 коп.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 456290 грн 05 коп.

1.2. ОСОБА_4 , не зазначила відомості про квартиру, загальною площею 31,9 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 100, що належить їй на праві власності згідно з Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.07.2024 № 201-08083546, вартість вказаної квартири становить 590581 грн 09 коп.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 590581 грн 09 коп.

1.3. ОСОБА_4 , не зазначила відомості про приміщення № 3, загальною площею 29,3 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 100, що належить їй на праві власності згідно з Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.07.2024 № 201-08084110, вартість вказаного приміщення становить 476450 грн 38 коп.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 476450 грн 38 коп.

1.4. ОСОБА_4 , не зазначила відомості про приміщення № 2, загальною площею 30,2 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 100, що належить їй на праві власності згідно з Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.07.2024 № 201-08084157, вартість вказаного приміщення становить 476450 грн 38 коп.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 476450 грн 38 коп.

1.5. ОСОБА_4 , не зазначила відомості про приміщення № 1, загальною площею 36 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 100, що належить їй на праві власності згідно з Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.07.2024 № 201-08084246, вартість вказаного приміщення становить 479681 грн 25 коп.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 479681 грн 25 коп.

1.6. ОСОБА_4 , не зазначила відомості про квартиру, загальною площею 64,9 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 100, що належить їй на праві власності згідно з Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.07.2024 № 201-08084317, вартість вказаної квартири становить 1511715 грн 13 коп.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 1511715 грн 13 коп.

1.7. ОСОБА_4 , не зазначила відомості про квартиру, загальною площею 32,5 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 100, що належить їй на праві власності згідно з Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.07.2024 № 201-08084742, вартість вказаної квартири становить 555448 грн 43 коп.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 555448 грн 43 коп.

1.8. ОСОБА_4 , не зазначила відомості про квартиру, загальною площею 31,9 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 100, що належить їй на праві власності згідно з Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.07.2024 № 201-08084847, вартість вказаної квартири становить 590581 грн 09 коп.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 590581 грн 09 коп.

1.9. ОСОБА_4 , не зазначила відомості про квартиру, загальною площею 31,1 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 100, що належить їй на праві власності згідно з Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.07.2024 № 201-08086301, вартість вказаної квартири становить 761098 грн 78 коп.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 761098 грн 78 коп.

1.10. ОСОБА_4 , не зазначила відомості про квартиру, загальною площею 32, 2 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 100, що належить їй на праві власності згідно з Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.07.2024 № 201-08086527, вартість вказаної квартири становить 550643 грн 99 коп.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 550643 грн 99 коп.

1.11. ОСОБА_4 , не зазначила відомості про квартиру, загальною площею 33 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 100, що належить їй на праві власності згідно з Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.07.2024 № 201-08086813, вартість вказаної квартири становить 563451 грн 48 коп.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 563451 грн 48 коп.

1.12. ОСОБА_4 , не зазначила відомості про квартиру, загальною площею 64,1 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_10 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 100, що належить їй на праві власності згідно з Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 21.11.2024 № 201-08784376, вартість вказаної квартири становить 1670918 грн 49 коп.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 1670918 грн 49 коп.

1.13. ОСОБА_4 , не зазначила відомості про квартиру, загальною площею 31,1 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_11 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 100, що належить їй на праві власності згідно з Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.07.2024 № 201-08087022, вартість вказаної квартири становить 761098 грн 78 коп.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 761098 грн 78 коп.

1.14. ОСОБА_4 , не зазначила відомості про квартиру, загальною площею 31,1 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_12 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 100, що належить їй на праві власності згідно з Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.07.2024 № 201-08087164, вартість вказаної квартири становить 761098 грн 78 коп.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 761098 грн 78 коп.

1.15. ОСОБА_4 , не зазначила відомості про земельну ділянку, загальною площею 1226 кв.м, кадастровий номер :02:004:1158, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 100, що належить їй на праві власності згідно з Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.07.2024 № 201-08087256, вартість вказаної земельної ділянки становить 433136 грн 71 коп.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 433136 грн 71 коп.

Отже, суб`єкт декларування у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 10638644 грн 65 коп, чим не дотрималась вимог п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб на дату подання ОСОБА_4 декларації становив 3028 грн.

Тобто, суб`єкт декларування ОСОБА_4 внесла до декларації недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 10638644 грн 65 коп, що становить розмір понад 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2023 рік.

Перелік інформації, яка зазначається у декларації, визначений ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції». При цьому під час заповнення декларації суб`єкти декларування, в тому числі і ОСОБА_4 , ознайомлюються із методичними настановами щодо заповнення декларації. Отож, ОСОБА_4 , була обізнана із правилами заповнення декларації перед початком внесення інформації до розділів декларації за 2023 рік.

В порушення вимог ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 , вказані недостовірні відомості у розділі 3 Декларації «Об`єкти нерухомості», а саме, завідомо умисно не зазначено про наявність у неї в власності зазначених вище відомостей нерухомості.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнала, розкаявся та суду пояснила, що згодна з викладеними в обвинуваченні фактами. Підтвердила фактичні обставини справи, не оспорювала часу, місця та способу вчинення нею кримінального правопорушення. По суті обвинувачення ОСОБА_4 пояснила, що є лікарем-офтальмологом у КНП «Захарівська багатопрофільна лікарня» та членом військово-лікарської комісії та, у зв`язку з чим, на неї розповсюджуються положення Закону України «Про запобігання корупції» щодо обов`язку з декларування. Також повідомила, що станом на 31.12.2023 їй на праві власності належало понад десять об`єктів нерухомості, які підлягали декларуванню. 30.03.2024 вона, шляхом заповнення на офіційному вебсайті НАЗК, із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису, попередньо ознайомившись із внесеними до неї відомостями та проставивши позначку про підтвердження правильності даних, подала в установленому законом порядку щорічну декларацію за 2023 рік. При цьому усвідомлювала, що внесла до поданої щорічної декларації за 2023 рік завідомо недостовірні відомості, не зазначивши у розділі 3 «Об`єкти нерухомості», відомості про всі належні їй об`єкти нерухомого майна. Обвинувачена суду повідомила, що вона у вчиненні вказаного кримінального правопорушення розкаюється, висновки для себе зробила, шкодує про вчинене та запевнила суд про недопустимість такого в майбутньому. Також повідомила, що щорічну декларацію за 2024 рік подала вчасно та внесла достовірні відомості.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, керуючись законом, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченої доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні для висновків суду.

Так, з показань обвинуваченою убачається, що вона була обізнана про порядок виконання свого обов`язку з декларування, знала про протиправність внесення до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, недостовірних відомостей, володіла необхідною інформацією про наявні у неї об`єкти декларування, однак бажала не вказувати у декларації відомості про такі об`єкти.

Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченої, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.366-2 КК України, як умисне внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму понад 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Захарівської багатопрофільної лікарні від 24.10.2024 убачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Згідно довідки Захарівської багатопрофільної лікарні ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

З характеристики наданої за місцем роботи убачається, що ОСОБА_4 характеризується позитивно.

З вимоги про судимість ГУНП в Одеській області від 24.10.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 убачається, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд приймає до уваги, що обвинувачена вину визнала, розкаялася та оцінює зазначене як обставину, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Про щире каяття обвинуваченої беззаперечно свідчить її показання в судовому засіданні, відповідно до яких вона не лише повідомила про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а й висловив щирий жаль щодо його вчинення, неодноразово повідомляла про усвідомлення неприпустимості та протиправності її дій.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково установлювати та ураховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченої.

Згідно досудової доповіді від 14.03.2025, підготовленої Роздільнянським районним сектором № 2 Філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , ризик вчинення останньою повторного кримінального правопорушення - середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - середній. Виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства.

Частина 2 ст. 50 КК України встановлює, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення і усвідомлення винною особою необхідності її понести, а з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи і попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21.08.2019 у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності, суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування.

У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою відноситься до категорії нетяжких злочинів, також відповідно до примітки ст. 45 КК України є кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, обвинувачена раніше не судима, вперше вчинила кримінальне правопорушення та свою винуватість у його вчиненні визнала, працює лікарем, пенсіонерка, позитивно характеризується за місцем роботи.

При обрані виду та міри покарання обвинуваченій суд ураховує неможливість призначення покарання у виді громадських робіт відповідно до обмежень, передбачених ч.3 ст.56 КК України, покарання у виді обмеження волі відповідно до ч.3 ст.61 КК України (особа, що досягла пенсійного віку).

Щодо додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.

Згідно з абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 7 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину.

Як установлено судом, з 02.01.2023 ОСОБА_4 набула повноважень члена військово-лікарської комісії і на час вчинення інкримінованого злочину перебувала на вказаній посаді, з вказаною посадою було пов`язано вчинення злочину обвинуваченою, відтак, до неї застосовується додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язана з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

З урахуванням вказаних обставин, на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, суд, вважає можливим погодитися з думкою сторони обвинувачення, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Вказане покарання досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженою та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Відповідно ст. 100 КПК України слід вирішити долю речових доказів.

Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні щодо обвинуваченої не обирався та ураховуючи приписи ст. 374 КПК України та відсутність жодних клопотань зі сторони учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не застосовувати щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.50, 65, 366-2 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366-2 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді у виді штрафу в розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень, з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язана з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: DVD-R диск на якому містяться інформація про оціночну вартість нерухомого майна - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя