Справа № 148/234/23
Провадження №11-кп/801/1157/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000210, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2022 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_11 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 27 серпня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тульчин Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_12 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 27 серпня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Початок строку покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня затримання на виконання вироку, який набув законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_13 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в розмірі 16423 (шістнадцять тисяч чотириста двадцять три) гривні 46 копійок.

Вирішено питання про заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та долю речових доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_7 02.08.2022 близько 17 години 30 хвилин керуючи технічно справним автомобілем марки «Mazda» моделі «СХ-7» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Менделєєва в напрямку вулиці Леонтовича у місті Тульчин Вінницької області.

Рухаючись по вказаній дорозі водій ОСОБА_7 під`їхав до нерегульованого нерівнозначного перехрестя та почав здійснювати виїзд на вулицю Леонтовича повертаючи ліворуч, а саме з другорядної на головну дорогу, при цьому ОСОБА_7 не врахував дорожньої обстановки і під час зміни напрямки руху не переконався, що вказаний маневр автомобіля буде безпечним, не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, та водночас не виконавши вимоги дорожнього знаку 2.1 (Дати дорогу), виїхав із другорядної дороги - вулиці Менделєєва на головну дорогу - вулицю ОСОБА_14 , не давши дороги транспортним засобам, які рухались по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення з мотоциклом марки «BMW» моделі «F800R» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який рухався по головній дорозі АДРЕСА_2 . Вищевказаними діями, ОСОБА_7 допустив порушення вимог п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху та вимоги дорожнього знаку 2.1 (Дати дорогу), у зв`язку із чим відбулась вищевказана дорожньо-транспортна пригода.

Внаслідок даної дорожнього-транспортної пригоди, водій мотоцикла марки «BMW» моделі «F800R» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження та був госпіталізований до лікувального закладу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового перелому обох кісток правої гомілки в нижній третині, практично повного відриву правої стопи - травматичної ампутації на рівні правого гомілково-ступеневого суглобу, забійної рани ділянки правого коліна. Травми зазначеного характеру правої нижньої кінцівки, які виявлено при судово-медичній експертизі у громадянина ОСОБА_9 утворились від дії твердих тупих предметів, можливо під час дорожньо-транспортної пригоди 02.08.2022 та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння (завдання).

Відповідно до висновку комісійної судової автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи та додаткової комісійної судової автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи з технічної точки зору, причиною виникнення події даної ДТП стала невідповідність дій водія автомобіля марки «Mazda» моделі «СХ-7» реєстраційний номер НОМЕР_3 ІР ОСОБА_7 вимогам п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу».

Відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортних засобів, у деталях та вузлах робочої гальмівної системи, рульовому керуванні та ходовій частині автомобіля марки «Mazda» моделі «СХ-7» реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикла марки «BMW» моделі «F800R» реєстраційний номер НОМЕР_2 експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даних транспортних засобів до початку розвитку події ДТП не виявлено.

Зазначені дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_11 ставиться питання про скасування вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 27 серпня 2024 року в частині призначеного покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Просить винести нове рішення, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при призначенні обвинуваченому покарання суд не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, внаслідок чого призначив йому покарання, яке за своєю м`якістю є явно несправедливим, не є достатнім для його виправлення. На переконання прокурора суд не врахував невизнання вини обвинуваченим, намагання перекласти провину на потерпілого, а також те, що ОСОБА_7 не вибачився перед потерпілим та не відшкодував завданої шкоди.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку місцевого суду через істотні порушення кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Просить закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з недоведеністю обвинувачення у вчиненні злочину.

Апеляційна с карга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував те, що постанова слідчого про призначення автотехнічної експертизи не містить усіх необхідних вихідних даних, внаслідок чого такий висновок є недопустимим, суд не врахував показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 в частині визначення місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме, що зіткнення відбулось у смузі руху обвинуваченого. Також на переконання захисника судом не взято до уваги, що слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_9 проведений з використанням транспортного засобу (моторолера), відмінного від того, який був учасником ДТП (мотоцикла марки «BMW» моделі «F800R»). Окрім цього суд безпідставно не врахував наданий стороною захисту висновок експерта, який спростовує висновки експерта, наданого стороною обвинувачення.

Позиції учасників судового провадження.

До початку апеляційного розгляду прокурором відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України подано відмову від апеляційної скарги, що за відсутності заперечень інших учасників має наслідком закриття апеляційного провадження в цій частині.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги захисника з підстав, викладених в ній та просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_9 , а також представник потерпілого адвокат ОСОБА_10 заперечили проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з оскаржуваного вироку, зазначені норми закону в частині доведеності вини, кваліфікації дій особи та призначення покарання дотримані, а висновки належним чином обґрунтовані.

Стосовно доводів сторони захисту про недопустимість окремих доказів суд дійшов наступних висновків.

Стороною захисту в апеляційній скарзі ставляться під сумнів висновки автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-22/11624-ІТ від 28.09.2022 та додаткової комісійної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/102-22/15101-ІТ/6484/6485/22-21 від 30.11.2022, як складені на підставі неповних вихідних да7них, а також на підставі слідчого експерименту, проведеного з використанням іншого транспортного засобу, аніж того, який був учасником дорожньо-транспортної пригоди.

Оцінюючи допустимість зазначених доказів суд виходить з висновків, викладених у Постанові Великої палати Верховного Суду від 30.08.2022 у справі № 756/10060/17. Зокрема Суд зазначив, що відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Послідовність викладення в диспозиції правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частинами другою і третьою цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Повертаючись до доводів захисника в частині недопустимості даних, отриманих в ході проведення слідчого експерименту за участю потерпілого, суд виходить з того, що відповідно до положень ст. 240 КПК України така слідча дія проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Так, із дослідженого місцевим судом протоколу слідчого експерименту за участю потерплого ОСОБА_9 (т. 1, а. п. 244-248) установлено, що під час його проведення дійсно використовувався скутер, а не мотоцикл марки «BMW» моделі «F800R».

За змістом і завданням такої слідчої дії як слідчий експеримент необхідно максимально відтворити саме ту обстановку, яка існувала на момент вчинення кримінального правопорушення. Однак така вимога має істотне значення виключно у тому випадку, коли під час проведення цієї слідчої дії установлюється видимість об`єктів з урахуванням особливостей засобів освітлення того чи іншого транспортного засобу (фари) і у такому випадку використання іншого (відмінного) транспортного засобу може призвести до спотворення дійсних даних. Проте у ході проведення слідчого експерименту 07.11.2022 такі вихідні дані не установлювались, натомість визначалось виключно положення транспортного засобу щодо інших елементів дороги. У такому випадку використання іншого транспортного засобу скутера замість мотоцикла очевидно не призводить до отримання недостовірних відомостей.

Стосовно неналежності висновків, викладених у висновках експертів № СЕ-19/102-22/11624-ІТ від 28.09.2022 та № СЕ-19/102-22/15101-ІТ/6484/6485/22-21 від 30.11.2022 суд зазначає, що місцевий суд дослідив зазначені докази (т. 2, а. п. 2-7, 12-23) та дійшов обґрунтованого висновку про їх належність та допустимість, оскільки у розпорядження експертів були надані усі матеріали кримінального провадження, а вихідні дані, зазначені у постановах про призначення експертиз, відповідали фактичним обставинам, зазначеним у процесуальних документах протоколі огляду місця події, протоколах слідчого експерименту, огляду транспортних засобів, показаннях свідків.

Щодо доведеності вини суд наголошує, що кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 286 КК України настає, з-поміж іншого, у разі порушення водієм транспортного засобу Правил дорожнього руху України, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином з`ясуванню підлягають факт порушення обвинуваченим тих чи інших пунктів ПДР України, факт отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, а також причинний зв`язок між допущеними водієм порушеннями Правил дорожнього руху та наслідками у виді тілесних ушкоджень потерпілого.

Крім того, Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У даному провадженні свідок ОСОБА_18 який є батьком обвинуваченого показав, 02.08.2022 близько 17.00 год. на розі вулиці Менделєєва в місті Тульчині побачив обвинуваченого, який на автомобілі ОСОБА_19 виїжджав з вул. Менделєєва, на перехресті зупинився та привітався з ним, після чого включив лівий поворот в сторону Европейського, а зі сторони ОСОБА_20 їхала іномарка комбі, яка повертала на вул. Менделєєва з якої виїжджав його син та позаду іномарки їхав ВАЗ НОМЕР_4 . Коли обвинувачений на автомобілі вже виїхав на свою полосу руху, від лікарні на дуже великій швидкості виїхав мотоцикл та обганяючи дві машини, а саме ВАЗ 2104 та іномарку комбі, яка ще не повернула, вдаряється в праву частину автомобіля обвинуваченого на його полосі та мотоцикл почало крутити та вдаряє об бордюр і мотоцикліст падає на асфальт а мотоцикл відкинуло на узбіччя.

Свідок свідка ОСОБА_16 пояснив, що в один із днів влітку 2022 року після 17.00 год. їхав на автомобілі ВАЗ 2104 додому від пожежної частини в сторону ПТУ по вул. Леонтовича в м. Тульчині близько 1,5 метри від правої частини дороги та його обігнав мотоцикл за пішохідним переходом біля лікарні та продовжив рух в межах центру дороги. Перед ним на відстані близько 6 метрів іномарка повертала праворуч на АДРЕСА_3 ліворуч повертав автомобіль Мазда, водію якого не було видно мотоцикліста, оскільки іномарка (мінівен кадік чи форд) яка повертала на вул. Менделєєва своїми габаритами закривала обзір водію ОСОБА_19 . Коли мотоцикліст порівнявся з іномаркою, яка повертала праворуч, інтервал між мотоциклом та мінівеном був близько 0,5 метра та водій Мазди здійснив маневр лівого повороту на смугу руху мотоцикла в результаті чого відбулося зіткнення.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що в серпні 2022 року близько 17.00 год перебував у альтанці біля магазину на перехресті вул. Менделєєва- ОСОБА_14 , побачив як рухався мотоцикл по зустрічній полосі руху, оскільки обганяв дві машини, одна з яких іномарка повертала на вул. Менделєєва, потім почули звуки зіткнення. Самої ДТП свідок не бачив, також не бачив автомобіль Мазда який виїжджав з АДРЕСА_3 .

З показань свідка ОСОБА_15 установлено, що 02 серпня 2022 року близько 17.00 год. перебував у якості пасажира автомобіля Мазда та сидів на передньому сидінні біля обвинуваченого. На перехресті вул. Менделєєва водій Мазди зупинився та подивилися, що з правої сторони автомобілів не було а з лівої сторони рухалися два автомобілі перша іномарка невеликого розміру, а позаду далеко близько 50 метрів Жигулі, іномарка включила правий поворот та почала здійснювати рух на вул. Менделєєва, водій обвинувачений пересвідчився, що з права та зліва перешкод не було та здійснив поворот на ліво та коли виїхав на свою смугу руху відразу відбулося зіткнення з мотоциклом в праву частину Мазди, який на дуже великій швидкості рухався. Водій відразу зупинився та вийшов подивитися, що з мотоциклістом, мотоцикл був на клумбі а мотоцикліст на асфальті. Також свідок пояснив, що коли обвинувачений здійснював поворот ліворуч в полі зору був тільки автомобіль Жигулі на відстані близько 50 метрів від перехрестя більше транспортних засобів не було.

Свідок ОСОБА_21 надав показання про те, що у нього зламалася машина та він зупинив її по АДРЕСА_2 за перехрестям Менделєєва та в дзеркало заднього огляду бачив, що іномарка як ОСОБА_22 рухаючись по головній дорозі почала здійснювати поворот праворуч на другорядну дорогу а мотоцикл об`їжджав її праворуч та рухався по АДРЕСА_2 та в цей час виїхав автомобіль Мазда ліворуч на смугу руху мотоцикла та мотоцикліст намагався уникнути зіткнення шляхом об`їзду Мазди ліворуч, але у нього не вийшло та відбулося зіткнення. Зіткнення відбулося оскільки автомобіль який повертав праворуч на другорядну дорогу перекрив видимість автомобілю ОСОБА_19 , який виїжджав з другорядної дороги на головну. Також пояснив, що після зіткнення, автомобіль Мазда продовжив рух до бордюру до повної зупинки.

Потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 02.08.2022 року біля 17.00-17.30 год. рухався на мотоциклі марки «BMW F 800R» д.н.з. НОМЕР_5 по вул. Леонтовича в м. Тульчині від кругу в напрямку ПТУ зі швидкістю біля 30-40 км/год. Завжди рухається в межах осьової лінії, щоб був помітним іншим учасникам дорожнього руху. Попереду нього на відстані близько 3 метрів рухався автомобіль Ford Transit Connect (це було навпроти КНП Тульчинська ЦРЛ), та попереду на перехресті на другорядній дорозі стояв автомобіль «Mazda». Автомобіль Ford ввімкнув правий поворот та почав знижувати швидкість приживаючись до правого узбіччя, ОСОБА_9 не збільшуючи швидкість прийняв лівіше ближче до центру дороги та коли порівнявся з автомобілем Ford в цей час водій автомобіля Mazda почав здійснювати маневр виїзду з другорядної дороги на головну, на полосу руху ОСОБА_9 та відбулося зіткнення, а саме Зазуляк правою передньою частиною мотоцикла об передню праву частину автомобіля Mazda, внаслідок удару мотоцикл відлетів на ліве узбіччя по ходу руху мотоцикла. Зіткнення відбулося на полосі руху мотоцикла, оскільки водій автомобіля Mazda виїхав на головну дорогу з другорядної не переконавшись в безпеці маневру.

Окрім того судом досліджені письмові докази:

- протокол огляду місця ДТП від 02.08.2022 року зі схемою ДТП та з фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто місце дорожньо-транспортної події в АДРЕСА_4 , та зафіксовано розташування транспортних засобів на місці події: Мазда СХ 7 д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикла BMW д.н.з. НОМЕР_6 та ушкодження які отримали транспортні засоби під час ДТП та сліди пошкодження дорожнього покриття від ДТП;

- оптичний диск з відео та фото файлами наданими потерпілим ОСОБА_23 на якому зафіксовано слідова інформація на місці ДТП та отриманні ушкодження потерпілим;

- протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_24 від 27.10.2022 року та схемою до нього, згідно якого автомобіль марки «Mazda CX-7», д.н.з. НОМЕР_1 було поставлено по вул. Менделєєва в напрямку вул. Леонтовича (в момент початку руху) Після чого ОСОБА_7 вказав місце де було зіткнення, а саме на відстані 1,55 м. до правого краю дороги та на відстані 27.9 м. до електроопори;

- протокол слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 , від 07.11.2022 року та схемою до нього, згідно яких останній вказав місце де відбулося зіткнення мотоцикла марки «BMW F 800R», д.н.з. НОМЕР_5 та автомобіля марки «Mazda CX-7», д.н.з. НОМЕР_1 . В подальшому було встановлено відстань від місця зіткнення до мотоцикла в момент виїзду автомобіля «Mazda CX-7» на смугу руху автомобіля;

- висновок експерта № СЕ-19/102-22/11624-ІТ від 28.09.2022 року, згідно якого: на момент експертного огляду гальмівна система, рульове керування, ходова частина автомобіля «Mazda-CX7», держ.номер НОМЕР_7 знаходиться у працездатному стані. У деталях та вузлах гальмівної системи, рульового керування автомобіля, ходової частини «Mazda-CX7», держ.номер АВ 6019 IP на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено. На момент експертного огляду гальмівна система, рульове керування та ходова частина мотоцикла «BMW F 800 R», держ.номер НОМЕР_5 знаходиться в працездатному стані. У деталях та вузлах гальмівної системи, рульового керування та ходової частини мотоцикла «BMW F 800 R», держ.номер НОМЕР_5 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б могли виникнути до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного мотоцикла не виявлено;

- висновок експерта № 152 від 14.10.2022, згідно якого: у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді відкритого багато уламкового перелому обох кісток правої гомілки в нижній третині; практично повного відриву правої стопи-травматичної ампутації на рівні правого гомілково-ступневого суглобу; забійної рани ділянки правого коліна;

- висновок додаткової комісійної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/102-22/15101-ІТ/6484/6485/22-21 від 30.11.2022, згідно якої: на початок розвитку дорожньо-транспортної пригоди мотоцикл «BMW F800R» держ.номер НОМЕР_5 рухався по вул. М.Леонтовича смугою руху в напрямку до ПТУ, найбільш ймовірно ближче до середини проїзної частини, де в межах нерегульованого нерівнозначного перехрестя між вулицями вул. М.Леонтовича та вул. Менделєєва, із останньої в безпосередній близькості до смуги руху мотоцикла «BMW F800R» виконуючи маневр лівого повороту виїхав автомобіль «Mazda СХ-7» держ.номер АВ 6019 IP. В процесі наближення транспортних засобів до місця зіткнення автомобіль «Mazda СХ-7 перекрив смугу руху мотоцикла «BMW F800R» таким чином, що передня права частина перетнула середину проїзної частини вул. М.Леонтовича а інша частина знаходилася на смузі руху мотоцикла. В свою чергу мотоцикл «BMW F800R» держ.номер НОМЕР_5 реагуючи на небезпеку для руху почав зміщуватись на зустрічну смугу, де в межах середини проїзної частини вул. М. Леонтовича відбулось первинне контактування між передньою правою частиною автомобіля «Mazda СХ-7» держ.номер НОМЕР_7 та правою частиною мотоцикла «BMW F800R» держ.номер НОМЕР_5 . Зіткнення автомобіля «Mazda СХ-7» р.н. НОМЕР_7 з мотоциклом «BMW F800R» р.н. НОМЕР_5 відбулось на проїзній частині вул. М. Леонтовича м. Тульчин в межах середини проїзної частини, перед початком подряпин асфальтного покриття, зображеного на план-схемі ОМ ДТП під № 6, при чому автомобіль «Mazda СХ-7» не залишав смугу руху мотоцикла «BMW F800R». Оскільки мотоцикл має обмежену вертикальну стійкість, встановити більш точно розташування місця зіткнення з розмірною прив`язкою до елементів дорожнього облаштування не видалось за можливе в зв`язку з відсутністю в наданих експерту матеріалах суттєвих (достатніх з експертної точки зору) слідових ознак трасологічного характеру. Швидкість руху мотоцикла «BMW F8Q0R» держ.номер НОМЕР_5 , яка відповідає довжині сліду переміщення мотоцикла «BMW F800R» по ґрунтовому узбіччю в момент його падіння становила біля 34.1-35.2 км/год. В заданій дорожній обстановці, при технічних параметрах які містяться в постанові про призначення експертизи та матеріалах кримінального провадження, з технічної точки зору першочерговою причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди являються дії водія «Mazda СХ-7» держ.номер НОМЕР_3 IP ОСОБА_7 , що не відповідали вимогам п. п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху, та вимогам дорожнього знаку 2.1 (Дати дорогу), які є необхідною умовою виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди; (а.с.2-7 Т.2)

- висновок комісійної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/102-22/13382-ІТ/5890/5891/22-21 від 30.11.2022 року та план схеми ДТП виготовленої експертами, згідно якої: зіткнення автомобіля «Mazda СХ-7» р.н. НОМЕР_7 з мотоциклом «BMW F800R» р.н. НОМЕР_5 відбулось на проїзній частині вул. Леонтовича м. Тульчин в межах середини проїзної частини, перед початком подряпин асфальтного покриття, зображеного на план-схемі ОМ ДТП під № 6, при чому на час зіткнення автомобіль «Mazda СХ-7» не залишав смугу руху мотоцикла «BMW F800R». В заданій дорожній ситуації, дії водія мотоцикла «BMW F800R» р.н. НОМЕР_5 ОСОБА_23 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині. В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах, які вказані в постанові про призначення експертизи, матеріалах кримінального провадження та відповіді на клопотання, водій мотоцикла «BMW F800R» р.н. НОМЕР_5 ОСОБА_23 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «Mazda СХ-7» шляхом термінового гальмування, з зупинкою мотоцикла «BMW F800R» до смуги руху автомобіля «Mazda СХ-7», тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. В заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Mazda СХ-7» р.н. НОМЕР_7 ОСОБА_7 , з технічної точки зору, регламентувались вимогами п. п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху, та вимогами дорожнього знаку 2.1 (Дати дорогу), зміст яких викладений в дослідницькій частині. В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах, які вказані в постанові про призначення експертизи, матеріалах кримінального провадження та відповіді на клопотання, можливість попередження зіткнення з мотоциклом у водія автомобіля «Mazda СХ-7» р.н. НОМЕР_7 ОСОБА_7 полягала у виконанні ним вимог п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху, та вимог дорожнього знаку 2.1 (Дати дорогу), для виконання яких у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру. В заданій дорожній обстановці, при технічних параметрах, які вказані в постанові про призначення експертизи, матеріалах кримінального провадження та відповіді на клопотання, невідповідність дій водія автомобіля «Mazda СХ- 7» р.н. НОМЕР_8 ОСОБА_7 вимогам п. п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», з технічної точки зору, призвело до виникнення події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Оцінюючи зазначені висновки експертів необхідно зауважити, що усі висновки вказують на недотримання обвинуваченим ОСОБА_7 вимог п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України та вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу».

Так, п. 10.1 ПДР зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Натомість п. 16.11 ПДР містить положення вимогу про те, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З показань як обвинуваченого, так і потерпілого та усіх без винятку свідків установлено, що водій ОСОБА_7 на перехресті нерівнозначних доріг мав намір з другорядної дороги здійснити маневр повороту наліво на головну дорогу. При цьому не дочекавшись завершення маневру повороту направо транспортним засобом, який наближався до нього зліва по головній дорозі, ОСОБА_7 розпочав маневр виїзду на головну дорогу з одночасним поворотом наліво.

За таких обставин для обвинуваченого здійснення цього маневру було безпечним лише після того, як транспортний засіб, що наближався до нього зліва, завершив би маневр повороту направо, адже лише у цьому випадку він міг належним чином з`ясувати відсутність транспортних засобів, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Недотримання зазначених вимог п. 10.1 та 16.11 ПДР України та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», очевидно завадили водію ОСОБА_7 виявити потерпілого ОСОБА_9 , який рухався на мотоциклі та огляд його був закритий більш габаритним транспортним засобом.

Зазначене у сукупності свідчить про недотримання обвинуваченим ОСОБА_7 Правил дорожнього руху, та ці дії мали наслідком зіткнення транспортних засобів і отримання потерпілим ОСОБА_25 тяжких тілесних ушкоджень, висвітлених у висновку експерта № 152 від 14.10.2022.

З огляду на наведене висновку місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину відповідають установленим під час судового розгляду фактичним обставинам провадження.

За наведених обставин суд не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_11 у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 27 серпня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000210, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2022 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: