Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3910/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 15.05.2024р. до ЄРДР за №0000254 обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець, АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньою освітою, одружений, не працюючий, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 11.05.2024р., близько 22.35 годин, знаходячись біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у громадському місці, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних умов відпочинку в нічний час мешканців багатоквартирного будинку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що проявились у відкритому, очевидному для винного та інших осіб зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруючи існуючі у суспільстві елементарні правила поведінки, моральності, добропристойності, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась в нахабності та грубості, використовуючи нікчемний привід, безпричинно пристав до потерпілого ОСОБА_4 , затіяв з ним сварку, під час якої висловлюючись у його сторону нецензурною лайкою, безпричинно наніс йому один удар головою в область носа, після чого вкусив за праве вухо спричинивши потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синця шкірних покровів нижньої повіки зліва, забою м`яких тканин носа, що супроводжується синцем шкірних покровів та набряком м`яких тканин, які не спричинили розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п. 2.3.5, п. 2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності; ран м`яких тканин правої вушної раковини, які спричинили розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п. 2.3.3, п. 2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності, що підтверджується висновком судово- медичного експерта № 72/В від 25.05.2024 року.

В подальшому, ОСОБА_3 продовжуючи свої протиправні дії, охоплені єдиним умислом на вчинення хуліганських дій, знаходитись надалі біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , схопив в руки цеглину та супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою і криками, безпричинно почав наносити нею удари по закритим залізним дверям під`їзду, спричинивши їх механічні пошкодження, що в свою чергу призвело до порушення громадського порядку в частині забезпечення спокійних умов відпочинку мешканців вказаного багатоквартирного будинку, які від протиправних дій ОСОБА_3 прокинулись та вибігли на балкони.

Не зупиняючись на цьому, 11 травня 2024 року о 22 годині 45 хвилин, ОСОБА_3 , бажаючи показати свою винятковість пов`язану з неповагою до потерпілого ОСОБА_4 , за рахунок приниження останнього в очах мешканців багатоквартирного будинку за місцем його проживання, людської гідності, байдужим ставленням до законів і встановлених у суспільстві правил поведінки, із розбігу підбіг до припарковано на подвір`ї автомобіля марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 та наніс один удар правою обутою ногою в задню ліву частину, залишивши при цьому вм`ятину, після чого вистрибнув на кришку багажника, де почав лівою ногою наносити удари по задньому вітровому склі намагаючись його пошкодити та розбити, чим самим завдав потерпілому матеріальні збитки.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України обвинуваченому в присутності його захисника ОСОБА_5 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого обвинувачений у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві обвинуваченим зазначено, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку за ч.1 ст.296 КК України, згоден та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

Прокурором подано клопотання, згідно з яким просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст.ст.381,382 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступку, передбачених ч.1 ст.296 КК України, а саме: як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, за що передбачене покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, не працює та по місцю проживання характеризується посередньо /а.п.45-47/.

Обставиною, визначеною ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає: визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, визначених ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, обвинуваченому необхідно призначити мінімальне покарання у вигляді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.100,124, 373,374,375,376,381,382 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.296 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирається.

Речовий доказ: відеозапис за 11.05.2024р. з камери зовнішнього відеоспостереження за адресою АДРЕСА_2 - залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

ГоловуючийОСОБА_1