У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024року суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засіданняОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву підозрюваного ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 у справі № 760/32437/24,-

В С Т А Н О В И В :

16.12.2024року підозрюваний ОСОБА_3 , звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із заявою про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 .

В обґрунтування заяви зазначає, що у слідчогосудді ОСОБА_4 є його скарга та він не довіряє розгляд даної скарги ОСОБА_4 .

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Особа, якій заявлено відвід - слідчий суддя ОСОБА_4 , про день, час та місце розгляду заяви був повідомленийналежним чином.

Суддею, на підставі положень ст. 81 КПК України визнано можливим розглянути заяву у їх відсутність.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Дослідивши заяву про відвід, суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 75 КПК України визначений перелік підстав для відводу слідчого судді у кримінальному провадженні, серед яких - наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно п. 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі "Le Comte, Van Leuven iMeyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, цей суд вважає потрібними докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу під час об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки. Суб`єктивними обставинами, за наявності яких можна зробити висновок про невідповідність суду вимогам неупередженості є, наприклад, висловлювання голови суду по суті правової проблеми у засобах масової інформації до свого головування у судовому органі, покликаному вирішити справу ("Сандер проти Сполученого Королівства"); нереагування судді на расистські висловлювання присяжних ("Ремлі проти Франції") тощо. Так, у рішенні у справі "Бушемі проти Італії" було визнано порушення суб`єктивного критерію неупередженості суддів, адже голова суду, в якому мала розглядатися справа, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Аналізуючи викладені заявником аргументи заяви про відвід, суд приходить до висновку про те, що обставини, на які посилається заявник, не відповідають вимогам ст.ст. 75-76 КПК України.

Будь-яких інших фактичних обставин, які б свідчили про можливу упередженість слідчого судді по відношенню до підозрюваного ОСОБА_3 або до будь-якого іншого учасника кримінального провадження, судом не встановлено, жодних підтверджень такого ставлення суду не надано.

З урахуванням викладеного, заява підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 у справі № 760/32437/24 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1