Справа № 127/3827/25
Провадження № 1-кп/127/132/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м. Вінниці, кримінальне провадження, відомості про яке внесені 16 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лучинчик, Мурованокуриловецького району, Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 16.01.2025, у порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання для власного вживання психотропної речовини, обіг як обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, у невстановленому органом досудового розслідування місці, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, яку в подальшому зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, 16.01.2025, близько 18.00 год., ОСОБА_4 , проходячи по вул. Немирівське шосе у м. Вінниці, неподалік будівлі №94Е, з метою перевірки, відповідно до ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений працівниками сектору кримінальної поліції Відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області, на запитання яких про наявність в нього заборонених речовин та засобів, він, усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на незаконне зберігання психотропних речовин будуть викриті, перебуваючи в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, повідомив, що у нього при собі наявна психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін.

Цього ж дня, в період часу з 19.21 год. по 19.28 год., в м. Вінниці по вул. Немирівське шосе, неподалік будівлі № 94 Е, ОСОБА_4 в ході огляду місця події добровільно видав із правої кишені своїх штанів прозорий полімерний пакет із вмістом порошкоподібної речовини, яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 22.01.2025 в наданій на експертизу речовині міститься психотропна речовина -амфетамін. Амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. В порошкоподібній речовині, масою 2,9583 г, маса амфетаміну становить 1,7058 г.

Згідно таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я 01.08.2000 № 188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634), із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства охорони здоров`я № 253 від 11.04.2012, № 280 від 15.05.2015, № 2806 від 04.12.2020, № 2712 від 06.12.2021, амфетамін масою 1,7058 г відноситься до великих розмірів (від 1,5 г до 15,0 г).

До проведення підготовчого судового засідання між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, 13 березня 2025 року укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах. Погодженого сторонами призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті він скоїв інкриміноване діяння та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості, пообіцявши, що в майбутньому такого більше ніколи не повториться.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого і ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, призначивши узгоджене сторонами угоди покарання.

Заслухавши думку прокурора, захисника та показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.

Винуватість ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, що полягає у незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах (ч. 2 ст. 309 К України), є доведеною та підтверджується показаннями самого обвинуваченого, який вину визнав та повідомив обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Показання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає переконливим доказом його винуватості з підстав їх належності та допустимості.

Так, ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно за обставин викладених в обвинувальному акті він вчинив інкриміноване діяння. По суті справи суду повідомив, що дійсно 16.01.2025, перебуваючи на вулиці в м. Вінниці по вул. Немирівське шосе, помітив один поліетиленовий пакет. Зрозумівши, що там може знаходитись психотропна речовина, він підняв вказаний пакетик та помістив до кишені своїх штанів для подальшого власного вживання. Однак, через деякий час, його зупинили працівники поліції. На запитання працівників поліції чи є при ньому заборонені речі він повідомив, що при собі, знаходиться згорток, всередині якого знаходиться наркотична речовина, яку в добровільному порядку видав працівникам поліції. Про вчинене жалкує в чому щиро розкаюється.

Обвинувачений додатково зазначив, що до вчиненого ставиться самокритично та шкодує, що так сталось.

Аналіз вказаних доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення є доведеною та підтверджується показаннями обвинуваченого, який вину визнав та повідомив обставини вчинення ним кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд вважає вказані докази достатні для надання юридичної оцінки дій обвинуваченого та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, яке вчинено ОСОБА_4 , відповідно до відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів. Потерпілих у кримінальному провадженні немає.

Таким чином, з матеріалів судового провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнав в повному обсязі в чому щиро розкаявся; активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває; під час вчинення кримінального правопорушення перебував у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання канабісу та амфетаміну.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкритті кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані викликаному вживанням наркотичних засобів.

У судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу винного, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання у виді щирого каяття та активного сприяння розкритті кримінального правопорушення. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди та призначає узгоджене сторонами вид і міру покарання, відповідно до угоди про визнання винуватості від 13 березня 2025 року, укладеної між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта №СЕ-19/102-25/1413-НЗПРАП від 22.01.2025, становлять 3183 грн. 60 коп.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-370, 374, 468, 470, 472, 474, 475 КПК України та ст.ст. 60, 65, 309 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 13 березня 2025 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 16 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 3183 грн. 60 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2025 (№127/1917/25) на майно, а саме: порошкоподібну речовину у прозорому поліетиленовому пакеті та ізоляційною стрічкою зеленого кольору, скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: психотропну речовину амфетамін, масою 1,7058 г, поміщену в спец. пакет Експертна служба 6060108, яку передано на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України. Клопотання про його скасування місцевим судом може подаватися прокурором у разі невиконання умов угоди про визнання винуватості згідно зі ст. 476 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: