Провадження №1-кп/127/1180/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про які внесено 05 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001819,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. Так прокурор вказав, що ОСОБА_4 вчинив проступок та тяжкий умисний злочин, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до восьми років, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений може переховуватись від суду. Зазначив, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, наступного дня після вчинення кримінального правопорушення залишив територію Вінницької області. У обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки, а тому існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_4 ..

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки має місце роботи, хоча працює не офіційно. Обвинувачений зазначив, що проживає у хостелі. Крім того, обвинувачений має на утриманні матір, тому просив змінити застосований запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки обвинувачений в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має місце роботи. Крім цього вказала, що обвинувачений має тісні соціальній зв`язки, оскільки має на утриманні матір, а тому просила змінити застосований запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2024 року ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 27.02.2025 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність у провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Так, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання за вказані кримінальні правопорушення, ОСОБА_4 перебуваючи на волі може ухилятись від суду з метою уникнення відповідальності. Разом з тим, сама лише тяжкість обвинувачення не є вирішальною для суду, проте оцінюється в сукупності з іншими даними провадження, в тому числі і даними щодо особи обвинуваченого.

Так, дані про матеріальний, соціальний стан обвинуваченого, його соціальні зв`язки, значно підвищують небезпеку вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим, так як ОСОБА_4 офіційно не працює, постійного місця проживання та стабільного джерела доходу не має.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 місця проживання у м. Вінниці не має, не має і місця роботи, перебував у м. Вінниці тимчасово та наступного дня після події кримінального правопорушення покинув територію Вінницької області. Вказане свідчить, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду чим перешкоджати кримінальному провадженню.

Одночасно вказані джані свідчать і про те, що ОСОБА_4 не має джерела доходу, що в сукупності із даними про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені корисливого тяжкого злочину, свідчить про те, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Даних про те, що обвинувачений утримує свою матір і бажає їй допомогти спростовані фактом того, що ОСОБА_4 з матір`ю, яка проживає у Сумській області, не проживав, а перебував у місті Віннниці, та даними про відсутність роботи в обвинуваченого.

Встановлені ризики у справі, свідчать про недоцільність застосування йому цілодобового домашнього арешту, оскільки вказаний запобіжний захід не забезпечить належну поведінку обвинуваченого. Суд наголошує, що запобіжний захід за своєю суттю є превентивним заходом та має запобігати встановленим ризикам у справі.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ризики продовжують існувати, не зменшились, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом є тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Одночасно із вказаним прокурор просив визначити обвинуваченому розмір застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи наведене, суд приймає рішення про визначення застави ОСОБА_4 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 25.02.2025 року до 25.04.2025 року, включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560,00 гривень.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: