Справа № 745/419/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/737/24
Категорія - ч.2 ст.307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000764 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка та мешканка: АДРЕСА_1 , вдова, має на утриманні малолітню дитину, освіта вища, не працює, раніше не судима,

засуджена за ч.2 ст.307 КК України до покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з конфіскацією всього майна, за виключенням житла.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту її затримання на виконання вироку суду.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 у строк покарання строк її попереднього ув`язнення з 27.02.2024 по 07.03.2024, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 8330,08 грн процесуальних витрат. Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб незаконно придбала кристалоподібну речовину, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), та порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, які у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб перемістила до службового кабінету №27 за місцем роботи, в КНП «Сосницький районний центр первинної медико-санітарної допомоги», за адресою: Чернігівська область, Корюківський район, селище Сосниця, вул. Якова Скидана, 5/4, де продовжила незаконно зберігати до 12.01.2024 з метою збуту.

12 січня 2024 року у період часу з 21.01 год по 21.10 год, у ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій у службовому кабінеті №27 КНП «Сосницький РЦПМСД», за вищевказаною адресою, виявлено та вилучено: кристалоподібну речовину, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,0842 г, яка знаходилась у згортку з фольги, та порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,0820 г, та знаходилась у полімерному пакетику, які ОСОБА_8 незаконно зберігала з метою збуту.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, діючи повторно, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 25.01.2024, незаконно, з метою подальшого збуту, придбала порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,017 г., яку у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, помістила до пластикового контейнеру сірого кольору циліндричної форми.

У подальшому, ОСОБА_8 , діючи повторно, незаконно зберігаючи при собі, 25.01.2024 об 11.22 год, з метою подальшого збуту, перенесла до зупинки громадського транспорту при виїзді з смт Сосниця Чернігівської області в бік с. Мале Устя, на перехресті вулиць Троїцька та Корнєва, порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0,017 г, яка знаходилась у пластиковому контейнері сірого кольору циліндричної форми, який залишила незаконно зберігати в дерев`яному ящику за географічними координатами 51.5183974, 325051104, з метою подальшого збуту.

25.01.2024 у період часу з 12.10 год по 12.30 год, у ході проведення огляду місця події ділянки місцевості за географічними координатами 51.5183974, 325051104 на зупинці громадського транспорту при виїзді з селища Сосниця в бік села Мале Устя, на перехресті вулиць Троїцька та Корнєва, у дерев`яному ящику вилучено пластиковий контейнер сірого кольору циліндричної форми, в якому зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,017 г, яку ОСОБА_8 залишила незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, діючи повторно, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 27.02.2024, незаконно, з метою подальшого збуту, придбала порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0,036 г, та 0,013 г, яку у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, помістила до двох полімерних пакетиків, обмотавши липкою стрічкою, та продовжила незаконно зберігати з метою збуту.

3 метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , повторно, незаконно зберігаючи при собі, з метою подальшого збуту перенесла за місцем роботи до службового кабінету №27 в КНП «Сосницький РЦПМСД», за адресою: Чернігівська область, селище Сосниця, вул. Якова Скидана, 5/4, порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0,036 г, та 0,013 г, де продовжила повторно, незаконно зберігати в шухляді столу з метою подальшого збуту.

27.02.2024 у період часу з 12.11 год по 13.48 год, у ході проведення обшуку службового кабінету №27 в КНП «Сосницький РЦПМСД», за вищевказаною адресою, у шухляді столу вилучено два полімерні пакетики, обмотані липкою стрічкою з порошкоподібною речовиною, які містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0,036 г, та 0,013 г, які ОСОБА_8 , повторно, незаконно зберігала з метою подальшого збуту.

Згідно із Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», РР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) віднесений до Таблиці 1 Списку 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено»; амфетамін віднесений до Таблиці 2 Списку 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено».

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини ОСОБА_8 та кваліфікацію її дій, просив змінити вирок суду першої інстанції та звільнити його підзахисну від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України. Послався на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, внаслідок суворості. Вказав на те, що суд не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді; обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, котрий просив залишити вирок місцевого суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які її засуджено, та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі стороною захисту не оспорюються.

Положеннями ст.ст.50, 65 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Призначаючи ОСОБА_8 міру покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєного кримінального правопорушення, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про особу обвинуваченої, яка до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась; за місцем проживання та роботи характеризується позитивно; на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин; відсутність обставин, які обтяжують покарання; та дійшов правильного висновку про необхідність призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.69 КК України, у розмірі нижчому від найнижчої межі санкції ч.2 ст.307 КК України.

Проте, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому. Також колегія суддів зважає на тяжку сімейну ситуацію обвинуваченої, оскільки її сім`я перебувала у скрутному матеріальному становищі, зокрема ОСОБА_8 отримувала мінімальну заробітну плату, доглядала за чоловіком ОСОБА_10 з 2 групою інвалідності (діагноз: шизоафективний розлад), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також вона утримує малолітнього сина та має непрацездатну матір. До того ж, злочини були скоєні обвинуваченою під контролем правоохоронних органів, тяжких наслідків від них не настало. При цьому, ОСОБА_8 надала викривальні показання щодо обвинувачених в іншому кримінальному провадженні, яке поєднане з даним кримінальним провадженням. Крім того, на переконання колегії суддів, призначення покарання ОСОБА_8 з реальним його відбуванням поставить її сім`ю, де виховуються малолітня дитина, у ще більш тяжке матеріальне та соціальне становище, оскільки її син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 буде позбавлений батьківського піклування. Вказані вище обставини колегія суддів визнає такими, що пом`якшують покарання, а тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, та покласти на неї обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде достатнім і необхідним для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, оскільки її перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Відтак, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а вирок місцевого суду - зміні в частині призначеного ОСОБА_8 покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 - змінити в частині призначення їй покарання.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного судом першої інстанції покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У решті цей же вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4