УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 396/351/24

провадження № 51 - 630 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_4 на вирок Кропивницького апеляційного суду від 04 грудня 2024 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

Вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ст. 286-1 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік і покладено на нього виконання певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.Речові докази автомобілі «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 та «VОLVO V50» д.н.з. НОМЕР_2 повернуто ОСОБА_6 .

Вироком Кропивницького апеляційного суду від 04 грудня 2024 року апеляційну скаргу прокурора задоволено часткового, вищезазначений вирок місцевого суду скасовано в частині призначення покарання та вирішення питання щодо речових доказів. ОСОБА_5 призначено покарання за ст. 286-1 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Речовий доказ автомобіль «VОLVO V50» з реєстраційним номером НОМЕР_2 повернуто власнику цього автомобіля ОСОБА_7 . В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд вироку апеляційного суду в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення

її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Так, прокурор у своїй скарзі, хоч і вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, проте в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 413, 414 цього Кодексу.

У поданій касаційній скарзі прокурор також не зазначає в чому полягає незаконність вироку апеляційного суду в силу ст. 420 КПК України, які конкретно порушення закону, на її думку, було допущено цим судом, які доводи апеляційної скарги прокурора суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Крім того, прокурору ОСОБА_4 необхідно надати документи, які підтверджують її повноваження у цьому кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст. 36 КПК України.

Вказані недоліки касаційної скарги прокурора перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 без руху.

Встановити прокурору ОСОБА_4 п`ятиденний строк

для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3