26.12.2024

справа № 642/3201/23
провадження № 1-кп/642/165/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова(діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайський, Харківської області, громадянки України, українки, розлученої, яка має на утриманні дитину 2011 р.н., що має середню - спеціальну освіту, раніше не судимої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , восени 2021 року, більш точний час та дату в ході судового розслідування встановити не надалось можливим, умисно, достовірно знаючи, що не проходила встановлену законом процедуру для отримання свідоцтва про народження дитини, виступила пособником у підробленні свідоцтва, яке видається державною установою для реєстрації дитини та її походження, а саме у підробці свідоцтва про народження дитини на ім`я ОСОБА_7 , для якої ОСОБА_6 згідно договору про виношування дитини від 01.07.2020р. являється сурогатною матір`ю, а біологічними батьками якої згідно висновку експерта ХНДЕКЦ № СЕ-19/121-21/10114-БД від 09.07.2021р. являються громадяни Німеччини: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, восени 2021, перебуваючи у місті Харків, ОСОБА_6 познайомилась за допомогою мережі «Інтернет» з невстановленою в ході судового розслідування особою, яка в ході листування запропонувала ОСОБА_6 отримати свідоцтво про народження дитини без черги за грошову винагороду. Після чого, реалізуючи свою злочинну задумку, ОСОБА_6 виступила в ролі пособника та при невстановлених обставинах, даті та часі, передала невстановленій особі пакет документів, передбачених Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану», а саме: медичне свідоцтво про народження дитини № 79Х7-58ЕХ-7Т5В-А3ВН від 08.04.2021р., документ, який ідентифікує ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та документ, який ідентифікує особу, яка мала бути записана батьком дитини, з метою виготовлення завідомо підробленого документу про народження дитини, який, зокрема, надає право на вивезення дитини за межі державного кордону України .

Після чого не пізніше 23.02.2022р., точного часу та дати в ході судового розслідування не встановлено, при невстановлених обставинах ОСОБА_6 отримала завідомо підроблене свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 , видане начебто 06.06.2021р. Мереф`янською міською радою Харківського району на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Злочинні дії ОСОБА_6 були припиненні 17.08.2022р. у період з 07 год. 09 хв. до 08 год. 42 хв в ході обшуку, який було проведено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 16.08.2022р., за фактичним місцем мешкання гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого було виявлено та вилучено свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , датоване 06.06.2021р., видане начебто Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області.

Відповідно до висновку експерта ННЦ «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 17609/17989 від 29.08.2021р. бланк наданого на дослідження Свідоцтва про народження дитини з серійним номером « НОМЕР_1 » на ім`я « ОСОБА_7 » виготовлений не на підприємстві, що призначено для їх випуску та не відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу в Україні. Надане на дослідження Свідоцтво про народження дитини з серійним номером « НОМЕР_1 » надруковано за допомогою друкуючого пристрою з електрофотографічним багатокольоровим способом друку лазерного принтера або багатофункціонального друкуючого пристрою. Дані персоналізації, інформація стосовно органу реєстрації, наявні у Свідоцтва про народження з серійним номером « НОМЕР_1 », є первинними та змінам не піддавалися.

Крім того згідно листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) актового запису про народження на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено. Свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 видано на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком якої є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , матір`ю якої є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Крім того, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дії, керуючись прямим умислом та достовірно знаючи, що малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (на теперішній час встановлено достовірне ім`я ОСОБА_13 ) не являється її дитиною, маючи умисел на незаконне переправлення малолітньої дитини через державний кордон України з метою переховування дитини від її справжніх батьків, використовуючи завідомо підроблений документ, а саме: свідоцтво про народження дитини, бланк якого відповідно до висновку експерта ННЦ «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 17609/17989 від 29.08.2021р. виготовлений не на підприємстві, що призначено для їх випуску та не відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу в Україні, на початку березня 2022 року, точне місце та час не встановлено, здійснила перетин державного кордону України шляхом пішохідного переправлення разом з малолітньою дитиною ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 . Задля безперешкодного перетину державного кордону України ОСОБА_6 пред`явила інспектору прикордонної служби підроблене свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , датоване 06.06.2021р., видане начебто Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області. Разом з цим відповідно до свідоцтва про народження дитини НОМЕР_2 , виданого 25.11.2021р. Балаклійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області, батьками малолітньої дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_9 , які дозвіл на вивіз дитини за межі державного кордону України ні ОСОБА_6 , ні будь-якій іншій особі не надавали.

Відповідно до інформації з бази інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний контроль України 31.05.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з малолітньою дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перетнула кордон у напрямку «в`їзд» через ПП «Шегині» з Польщі в Україну.

Також, 31.05.2022р. о 13 год. 57 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , під час перетину державного кордону України у напрямку «в`їзд» через ПП «Шегіні» із Польщі, діючи з умислом, направленим на використання завідомо підробленого документу, який видається та посвідчується установою, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, використала підроблений офіційний документ, а саме: свідоцтво про народження дитини, видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_1 , датоване 06.06.2021р., і начебто видане Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області, яке вона придбала за допомогою всесвітньої мережі «Інтернет».

17.08.2022р. у період з 07 год. 09 хв. до 08 год. 42 хв на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2022 року було проведено обшук за місцем фактичного мешкання гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого було виявлено та вилучено свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , датоване 06.06.2021р., видане начебто Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області.

Відповідно до висновку експерта ННЦ «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 17609/17989 від 29.08.2021р. бланк наданого на дослідження Свідоцтва про народження з серійним номером « НОМЕР_1 » на ім`я « ОСОБА_7 » виготовлений не на підприємстві, що призначено для їх випуску, та не відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу в Україні. Надане на дослідження Свідоцтва про народження з серійним номером « НОМЕР_1 » надруковано за допомогою друкуючого пристрою з електрофотографічним багатокольоровим способом друку лазерного принтера або багатофункціонального друкуючого пристрою. Дані персоналізації, інформація стосовно органу реєстрації, наявні у Свідоцтва про народження з серійним номером « НОМЕР_1 », є первинними та змінам не піддавалися.

Крім того згідно листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) актового запису про народження на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено. Свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 видано на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком якої є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , матір`ю якої є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому їй звинуваченні спочатку визнала частково, в подальшому визнала повністю та пояснила, що з потерпілими уклала договір про виношування дитини від 01.07.2020р., є сурогатною матір`ю дівчинки. Маніпуляції «ЕКО» з нею дійсно робили. Грошей за сурогатне материнство їй не заплатили, тому вирішила розірвати договір. Намагалась отримати свідоцтво про народження дитини та подала документи та зареєструвалась за програмою «Малятко» однак свідоцтво не отримала. Під часу перетину кордону дійсно надала підроблене свідоцтво про народження дитини, яке їй допоміг виготовити раніше невідомий громадянин на ім`я ОСОБА_14 . Зазначила, що з громадянином Єгипту уклала шлюб за 9 місяців до народження дитини, з яким фактично разом не мешкала і шлюб був фіктивним з метою оформлення свідоцтва про народження дитини. Розкаюється в скоєному.

Допитані в судовому засіданні за клопотанням сторін кримінального провадження свідки обвинувачення пояснили:

- свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачену вона знає, але ніяких відносин між ними нема. Далі вона засвідчила, що зранку, коли було світло, точний час вона не пам`ятає, працівники поліції запропонували їй і ще одній незнайомій жінці бути понятими, обставин справи їм не пояснювали, та вони і не питали, одразу погодились. Далі вони потрапили до квартири обвинуваченої, квартира була зачинена і вона довго не хотіла відчиняти, тому працівники поліції вмовляли її це зробити, чому обвинувачена не хотіла відчиняти двері свідок не знає і як саме вони потрапили в квартиру - вже не пам`ятає. В квартирі обвинувачена була з двома дітьми молодша дівчинка і старший хлопчик. Поки працівники поліції виконували процесуальні дії, поняті стояли в коридорі з`єднаному з кімнатою, в якій проводився обшук, і стежили за процесом, все було спокійно і прозоро, все відбувалось в одному приміщенні, всі були присутні, ні хто ні куди не виходив, обвинувачена поводилась відносно спокійно, трохи хвилювалась, одна дитина плакала. Обшук тривав десь годину-дві, в цей час було знайдено якийсь документ, вони його оглянули і це виявилось свідоцтво про народження дитини, воно було стандартного розміру. Чи просили працівники поліції щось у обвинуваченої, свідок не пам`ятає, але обвинувачена їм нічого не давала, вони самі проводили обшук і знайшли зазначене свідоцтво про народження дитини. Також свідок зазначила, що під час обшуку працівники поліції казали, що це свідоцтво про народження недійсне і підроблене, але як саме вони це визначили свідок вказати не може, на її погляд воно було звичайне. Після обшуку понятих відвезли до районного відділу поліції, де вони підписали документи і їх відпустили. Свідоцтво про народження це все, що вилучили тоді працівники поліції. Свідок пояснила, що як вона вважає, свідоцтво про народження знайшли в сумці або в рюкзаку обвинуваченої, але точно вона не пам`ятає. Коли знайшли свідоцтво про народження, обвинувачена казала, що воно її і що вона думала, що воно дійсне, бо той у кого вона отримала це свідоцтво, сказав їй що воно дійсне і справжнє, а отримала вона це свідоцтво від якогось хлопця з яким у неї були стосунки і звичайним способом вона не могла його отримати, тому це зробив він і сказав що воно справжнє. Ім`я хлопця свідок не пам`ятає і не не може зазначити, чи називала обвинувачена його ім`я;

- свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачена їй знайома та причин оговорювати її вона не має. Пам`ятає обвинувачену, оскільки вони з одного невеликого міста Первомайський і одного року народження 1987, але раніше вона її не бачила, тому звернула на це увагу і дуже рідко хто з батьків реєструє дітей старших одного місяця, бо потім за це є адміністративний штраф, таких людей дуже мало 5-7%, а особливо рідко терміни пропускають батьки, які в шлюбі з іноземцями, а чоловік обвинуваченої є іноземцем, громадянином якої саме країни був батько дитини, свідок не пам`ятає. По суті свідок пояснила, що в липні 2021 році вона займала посаду заступника начальника Основ`янсько-Слобідського ВДРАЦС у м. Харків. Громадянка ОСОБА_17 прийшла до неї на прийом з питанням про реєстрацію народження дитини, на прийом вона прийшла лише з дитиною, батька дитини з ними не було, при собі в неї був паспорт, електронна медична довідка про народження дитини і свідоцтво про шлюб. На той час реєстрація народження дитини проводилась або за місцем народження дитини це м. Балаклія, або за місцем реєстрації місця проживання одного з батьків, ОСОБА_17 була зареєстрована в м. Первомайський, а батько дитини був зареєстрований в Основ`янському чи Слобідському районі, який саме відносився до Основ`янсько-Слобідського ВДРАЦС. Також, свідок пояснила, що обвинувачена прийшла у відділ ДРАЦС за місцем реєстрації батька дитини, але у неї не було оригіналу документа, який би це підтверджував, тому свідок не змогла видати свідоцтво про народження дитини, роз`яснила обвинуваченій її права, спитала чому не зареєстрували дитину вчасно, бо на вигляд дитині було вже 4-5 місяців, і пояснила, що за це її чекає адміністративна відповідальність. Обвинувачена пояснила свідку, що вони не могли прийти вчасно, бо батько дитини перебуває в м. Київ, на навчанні, а враховуючи те, що в неї з чоловіком різні прізвища, і для реєстрації дитини, необхідна згода другого з батьків, для визначення прізвища дитині, вона надала свідку нотаріально завірену заяву від батька про визначення прізвища, але прописку не надала. Перевіряючи документи, свідок ОСОБА_16 , звернула увагу на те, що батько дитини лише місяць як зареєстрований у м. Харків, тоді вона спитала у обвинуваченої «чому він приїжджав щоб зареєструватися, а дитину не зареєстрував?», на що обвинувачена відповіла «він не встиг» і пішла. Більше обвинувачена не приходила до Основ`янсько-Слобідського ВДРАЦС у м. Харків. Після чого свідок зазначила, що надала обвинуваченій лише первинну усну консультацію, ніяких документів у себе не залишала, ніде її заяву не реєструвала, бо у неї не вистачало документів для подачі заяви про реєстрацію дитини. Під час консультації свідок перевірила по реєстру шлюб, для визначення статті по якій реєструвати дитину, а також наявність в реєстрі вже зареєстрованого свідоцтва про народження дитини, в реєстрі свідоцтва не було;

- свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснила, що 17 липня вона перебувала на «Восточному» у своєї свекрові, до неї підійшов працівник поліції, спитав чи є в неї паспорт і чи може вона бути понятою при обшуку, свідок погодилась. Понятих було двоє свідок ОСОБА_18 та ще одна дівчина, ім`я якої вона не пам`ятає. Вони прийшли в квартиру по АДРЕСА_4 , обвинувачена не одразу відкрила їм двері, чи казала обвинувачена «моїй мамі погано, дайте телефон подзвонити» і тому не відкривала двері свідок не пам`ятає. Коли їх впустили до квартири, все відбувалось в коридорі. Коли працівники поліції попросили обвинувачену надати свідоцтво про народження дитини, вона сама надала його діставши з сумки чи рюкзака і сказала, що познайомилась в Інтернеті на сайті знайомств з якимось чоловіком, і під час їх переписки він запропонував їй допомогти зробити це свідоцтво про народження, тоді свідок зрозуміла, що свідоцтво недійсне. Це свідоцтво і мобільний телефон обвинуваченої було вилучено. Також свідок зазначила, що під час обшуку обвинувачена іноді поводила себе агресивно, хвилювалась.

Відповідно до вимог ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання

Згідно до положень ст. 92 КПК України обов`язок доказування провини обвинуваченого покладається на слідчого та прокурора. На обґрунтування обвинувачення прокурором було суду надано кримінальне провадження і заявлено клопотання про огляд в судовому засіданні в якості доказів провини обвинуваченої протоколів слідчих дій, інших процесуальних документів, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування та висновків експертів, після дослідження яких, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у скоєнні вищезазначених діянь знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується сукупністю наступних досліджених в судовому засіданні доказів:

- вищезазначеними поясненнями в судовому засіданні свідків: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 .

Оцінюючи зазначені свідчення з огляду на вимоги ст.ст.85,86,87 КПК України суд вважає їх належними та допустимими, оскільки зазначені свідки послідовно давали аналогічні свідчення і протягом досудового слідства;

заявою про вчинення кримінального правопорушення від 27.06.22р.;

листом СМУ МЮ (м. Харків) від 01.07.22 р. про те, що актового запису про народження ОСОБА_7 , 2021 р.н. за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено;

листом Первамайського відділу державної РАЦС у Лозівському районі Харківської області СМУ МЮ (м. Харків) від 20.07.22р., що актового запису про народження ОСОБА_7 , 2021 р.н. за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено, свідоцтво про народження не видавалось;

листом КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №19» ХМР від 05.07.22р.;

ухвалою Київського райсуду м. Полтави від 12.08.22р. про надання дозволу на проведення обшуку;

протоколом обшуку від 17.08.22р., відповідно до якого проводився обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , в ході якого виявлено свідоцтво про народження дитини на ім`я ОСОБА_7 та мобільний телефон;

постановою про визнання речових доказів від 17.08.22р.;

ухвалою Київського райсуду м. Полтави від 23.08.22р. про накладення арешту на майно;

висновком судової технічної експертизи документів №17069/17989 від 29.08.22р., відповідно до якого бланк наданого на дослідження Свідоцтва про народження з серійним номером « НОМЕР_3 » на ім?я « ОСОБА_7 » виготовлений не на підприємстві, що призначено для їх випуску, та не відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу в Україні. Надане на дослідження Свідоцтво про народження з серійним номером « НОМЕР_4 » надруковано за допомогою друкуючого пристрою з електрофотографічним багатокольоровим способом друку - лазерного принтера або багатофункціонального друкуючого пристрою. Дані персоналізації, інформація стосовно органу реєстрації, наявні у Свідоцтві про народження з серійним номером « НОМЕР_3 », є первинними та змінам не піддавалися;

постановою про визнання речових доказів від 11.11.22р.;

рапортами ст. о/у СКП ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Хар. обл. капітана поліції ОСОБА_19 про перетин ДКУ ОСОБА_6 ;

роздруківкою з бази даних МВС України «Аркан» від 26.12.22р. щодо перетину ДКУ ОСОБА_6 .

Таким чином, допитавши обвинувачену, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 своїми умисними та протиправними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво у підроблені офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою; кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 332 КК України - незаконне переправлення особи через державний кордон України; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України - використання підробленого документу.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також дані про особу обвинуваченої, яка розлучена, має на утриманні дитину 2011 р.н, на обліку у лікаря психіатра на нарколога не перебуває, раніше не судима, є фізичною особою-підприємцем.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 є її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченій ОСОБА_6 покарання межах ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 332 КК України, із заст. ст.70 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, данні про особу обвинуваченої, досудову доповідь органу пробації згідно до якої виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Долю речових доказів по справі вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Полтава від 23.08.2022р.

В силу вимог ч. 7 ст. 194 КПК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання вважається скасованим.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358; ч. 1 ст. 332 КК України за якими призначити їй покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки;

за ч. 1 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 до відбуття покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк в 2 (два) роки з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1,2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не застосовувався.

Речові докази:

аркуш паперу синього кольору в ламінованому стані «Свідоцтво про народження, серії НОМЕР_1 , переданий на зберігання до камери схову ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Хар. обл. - знищити;

мобільний телефон марки САМСУНГ, золотого кольору (квитанція №3297), переданий на зберігання до камери схову ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Хар. обл. повернути власнику ОСОБА_6 .

Скасувати накладений ухвалою Київського районного суду м. Полтава від 23.08.2022 року арешт.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення за судово технічної експертизи документів № 17609/17989 від 29.08.2022р. виконану ННЦ «ІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» у розмірі 7550,80 грн. та судово компютерно технічної експертизи № 211/2 від 06.10.2022р. виконану Українським НДІСТСЕ СБУ у розмірі 6040,64 грн., а всього 13 591,44 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1