САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/59/24
Провадження №1-кп/726/31/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисниківадвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

представника потерпілих: ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000148 від 05.05.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чепоноси, Хотинського району, Чернівецької області, громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.3 ст.27, ч.4 ст. 187, ч.5 ст. 185 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 09.06.2021 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ст.ст. 70, 75, 76, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 355 КК України до 3-х років позбавлення волі (на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік), у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 28. ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 350, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Рахів, Закарпатської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Тисовець, Сторожинецького р-н, Чернівецької обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Банилів-Підгірний, Сторожинецького р-н, Чернівецької обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 350 КК України; -

ВСТАНОВИВ :

На розгляді в Садгірського районному суді м.Чернівці перебуває вказане вище кримінальне провадження.

У судовому засіданні засідання прокурор подав клопотання про продовження строку дії обраного обвинуваченим: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Також, прокурором було подані клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, щодо обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

Заявлені клопотання прокурор аргументує тим, що на даний час продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України щодо можливості обвинувачених переховуватись від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни ними своїх показів чи відмови від надання показань, іншим чином перешкоджати встановленню істини по справі, а також можливість обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували щодо продовження строку тримання під вартою, вважали, що клопотання прокурора не мотивоване та не доведене доказами щодо вказаних ризиків. На думку захисту неведені в клопотанні прокурора ризики грунтуються виключно на припущені і не підтверджено будь-якими доказами. Також просили змінити запобіжний на будь-який альтернативний запобіжний захід або визначити суму застави. Обвинувачений у судовому засіданні заявив клопотання про те що допомагає Збройним Силам України та донатить, тому просить звільнити його з під варти, щоб він мав можливість і надалі домагати армії.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували щодо продовження запобіжного заходу тримання під вартою і просили альтернативний запобіжний захід домашній арешт або визначенням застави.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти заявленого клопотання прокурора, щодо продовження запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту не заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , щодо заявленого клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту не заперечували, однак просили зменшити години нічного домашнього арешту із 18:00 по 8:30 год. до 22:00 по 8:00 год.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо продовження зобов`язань, які були покладені в рамках запобіжного заходу не заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували щодо продовження зобов`язань, які були покладені в рамках запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту та долучені до нього матеріали з підстав заявленого клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2024 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.01.2025 року, строком на 60 діб без визначення розміру застави. Також, вищевказаною ухвалою обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_10 було продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю строком на 60 діб.

В подальшому ухвалою Садгірського районного суду від 16.01.2025 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17.03.2025 року, строком на 60 діб без визначення розміру застави. Тією ж ухвалою обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_10 було змінено раніше обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту на нічний домашній арешт. Обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_12 було продовжено строку дії покладених на них обов`язків.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання особи під вартою, завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та повинно оцінюватися із іншими обставинами кримінального провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України»).

Вирішуючи питання щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд, у відповідності до вказаних вище норм КПК України, бере до уваги те, що обвинувачені ОСОБА_8 , обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.3 ст.27, ч.4 ст. 187, ч.5 ст. 185 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 28. ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 350, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України, раніше судимі, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останньому обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправного діяння, в якому він обвинувачуються, його особистості, що виправдовує тримання обвинувачених під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу. Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Саме запобіжний захід в вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання нею процесуальних обов`язків і вважаю таку міру забезпечення кримінального провадження виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу (інтересу правосуддя), які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії»).

Також суд звертає увагу, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Інші більш м`які запобіжні заходи, у тому числі і домашній арешт, виконання якого здебільшого залежить від свідомості останньої, не забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу.

Також судом враховується й те, що на час вирішення даного питання про продовження обраного запобіжного заходу дане кримінальне провадження не завершене, не допитано свідків, не досліджено всі докази, а тому обвинувачені можуть перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та їх захисників про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на інший альтернативний захід із визначенням застави, слід відмовити.

Щодо заявлених клопотань прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у виді нічного домашнього арешту, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Тому, обвинуваченому, слід змінити запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; здати на зберігання слідчому свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; не залишати місце постійного проживання, без дозволу суду, в робочі, вихідні та святкові дні цілодобово; утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілими, свідками.

За змістом ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку домашнього арешту, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи вірогідність існування наведених прокурором у клопотанні ризиків, суд виходить із положень ст.178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, маральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального провадження (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань.

Таким чином, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час судового розгляду встановлено наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків. На даний час ризики, передбачені п.п.1,4,5 ч.І ст.177 КПК України не зникли та не зменшились, а тому продовжує існувати необхідність у застосуванні відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вирішуючи питання наявності ризиків, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді нічного домашнього арешту, суд доходить висновку, що вказані прокурором у клопотанні ризики, передбачені п. п.2, 3,4 ч.1 ст.177 КПК України, знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання.

Вирішуючи питання наявності ризиків, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді нічного домашнього арешту, суд доходить висновку, що вказані прокурором у клопотанні ризики, передбачені п. п.2, 3,4 ч.1 ст.177 КПК України, знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання. Щодо заявленого клопотання обвинуваченого та захисника про зменшення годин нічного домашнього арешту із 18:00 до 08:30 на 22:00 до 8:00 год., суд не вбачає доцільності у зміні раніше обраних обов`язків обвинуваченому ОСОБА_11 , а тому у клопотанні слід відмовити.

Щодо заявлених прокурорм клопотань про про продовження строку дії обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_12 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд приходить на наступних висновків.

Частиною 6 ст. 182 КПК України встановлено, що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Частиною 7 статті 194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Вирішуючи питання доцільності продовження обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, до обвинуваченого ОСОБА_12 , суд враховує характер пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187 КК України, що, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, а тому необхідність застосування таких обов`язків потребує забезпечення не лише прав обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів. Також суд бере до уваги і тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_12 у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Вирішуючи питання доцільності продовження обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, до обвинуваченого ОСОБА_13 , суд враховує характер пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 350 КК України, що у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, а тому необхідність застосування таких обов`язків потребує забезпечення не лише прав обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів. Також суд бере до уваги і тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_13 у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Враховуючи викладене, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд доходить висновку, що продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, покладених на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зможе забезпечити їх належну поведінку у кримінальному проваджені.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 331, 372, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.3 ст.27, ч.4 ст. 187, ч.5 ст. 185 КК України, продовжити на 60 (шістдесят) діб, а саме до 12 травня 2025 року, без визначення розміру застави.

У клопотанні захисника ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмоити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 28. ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 350, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України, продовжити на 60 (шістдесят) діб, а саме до 12 травня 2025 року, без визначення розміру застави.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187 КК України, продовжити на 60 (шістдесят) діб, а саме до 12 травня 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

- не залишати місце свого постійного проживання в період з 18.00 год. до 08.30 год;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не відлучатися за межі Чернівецької області без дозволу суду;

- утримуватись від спілкуватися з свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187 КК України, продовжити на 60 (шістдесят) діб, а саме до 12 травня 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора, суду за першим викликом;

- не залишати місце свого постійного проживання в період з 18.00 год. до 08.30 год;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не відлучатися за межі Чернівецької області без дозволу суду;

- утримуватись від спілкуватися з свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України - задовольнити.

Продовжити строк дії покладених на ОСОБА_12 обов`язків до 12 травня 2025 року, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду та прокурора;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись за межі Київської, Закарпатської, Івано-Франківської областей та м. Києва без дозвола прокурора або суду;

- утриматись від спілкування з іншим підозрюваним - ОСОБА_8 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити строк дії покладених на ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обов`язків до 12 травня 2025 року, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду та прокурора;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозвола прокурора або суду;

- утриматись від спілкування із потерпілим ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Ухвала в частині продовження строку дії обов`язків набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1