№ 1-кп/183/1418/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000198 від 18.11.2024 року за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Перещепине Новомосковського р-ну, Дніпропетровської обл., громадянки України, яка офіційно не працює, не одружена, має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , порушуючи вимоги статті 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, за місцем спільного проживання, за адресою АДРЕСА_2 , систематично вчиняла психологічне насильство по відношенню до свого колишнього чоловіка ОСОБА_4 , яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в його бік, приниженні, що призвело до тривалих, інтенсивних психологічних (моральних) страждань у останнього.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , протягом року неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

Зокрема, 09 січня 2024 близько 20 години 50 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинила відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_4 насильство в сім`ї, а саме вчинила сварку, словесно ображала (без завдання тілесних ушкоджень) внаслідок чого, умисно вчинила відносно колишнього чоловіка домашнє насильство, що призвело до його психологічних страждань.

09 січня 2024 за вищевказаним фактом працівником ДОП ВП №2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАВ №523448) відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та винесено заборонний припис строком на 10 діб.

04 квітня 2024 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_5 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

24 лютого 2024 близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_4 насильство в сім`ї, а саме висловлювалася нецензурною лайкою (без завдання тілесних ушкоджень) внаслідок чого, умисно вчинила відносно колишнього чоловіка домашнє насильство, що призвело до його психологічних страждань.

24 лютого 2024 за вищевказаним фактом працівником СРПП ВП №2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАВ №523238) відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

20 березня 2024 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_5 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Окрім цього, 14 квітня 2024 близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_4 насильство в сім`ї, а саме висловлювалася нецензурною лайкою (без завдання тілесних ушкоджень) внаслідок чого, умисно вчинила відносно колишнього чоловіка домашнє насильство, що призвело до його психологічних страждань.

15 квітня 2024 за вищевказаним фактом працівником СРПП ВП №2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАВ №855144) відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

20 травня 2024 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_5 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_5 правильних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала і, продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинила психологічне насильство щодо свого колишнього чоловіка ОСОБА_4 , що призвело до його психологічних страждань.

Так, 11.11.2024 року, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , по місцю спільного проживання колишнього подружжя, вчинила відносно колишнього чоловіка ОСОБА_4 конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння йому психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілого, чим вчинила систематичне психологічне насильство над потерпілим, що призвело до тривалих, інтенсивних та негативних за своїми проявами психологічних (моральних) страждань у останнього.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке кваліфікується як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого їй діяння та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останній обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Показання обвинуваченої ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 ..

При цьому суд роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує її дії за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачена вчинила нетяжкий злочин.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, за місцем мешкання зарекомендувала себе з негативної сторони, постійного місця роботи не має, має неповнолітню дитину, раніше не судима.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченої, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України необхідно призначити покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Окрім того, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, обвинуваченого слід направити для проходження програми для кривдників на строк три місяці.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок пройти програму для кривдників строком на один місяць.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1