Справа № 645/1073/25
Провадження № 1-кс/645/228/25
У Х В А Л А

іменем України

20 лютого 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 15.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_4 , в якому просить суд накласти арешт на накласти арешт на мобільний телефон моделі Redmi 5 IMEI НОМЕР_1 , який упаковано до сейфпакету WAR1188856, банківську карту № НОМЕР_2 , яка упакована до сейфпакету WAR1188855, видані ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначила, що до ЧЧ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що невстановлена особа в результаті шахрайських дій, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки зняла грошові кошти на суму 20 000 грн. з банківської картки № НОМЕР_3 ОСОБА_6 , чим спричинила останній матеріальну шкоду. За даним фактом СВ ВП №2 Харківського РУП ГУНП в Харківській області 15.02.2025 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки. Під час досудового розслідування у якості потерпілої допитано ОСОБА_6 , яка надала показання про те, що її давній знайомий ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 допомагав потерпілій начебто з оформленням спадщини від батька потерпілої ОСОБА_7 , який лишив суму грошових коштів у Швейцарському банку. ОСОБА_5 пояснюючи тим, що без особистих даних ОСОБА_6 неможливо отримати в Україні грошові кошти, що знаходяться в іноземному банку, остання повинна передати ОСОБА_5 дані від банківських карток, документи та пароль від банківської картки, що остання виконала 14.02.2025. Після того, як потерпіла передала пароль від своєї банківської картки ОСОБА_5 очікувала на зарахування грошових коштів, однак виявила, що з даної картки були зняті грошові кошти у сумі 20 000 грн. В наступному потерпіла звернулась до відділення А-банку, де їй повідомили, що грошові кошти у сумі 20 000 грн. 14.02.2024 о 13:06 переказані на банківський рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_5 , отримувач картка № НОМЕР_4 . В наступному, потерпіла пішла за місцем проживання ОСОБА_5 , для того, аби він повернув їй грошові кошти, однак ОСОБА_5 почав погрожувати останній фізічиною розправою, після чого ОСОБА_6 звернулась до поліції. 15.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , моб. тел. НОМЕР_5 добровільно видав свій мобільний телефон Redmi 5 IMEI НОМЕР_1 та банківську картку А-Банку № НОМЕР_2 та пояснив, що грошові кошти він дійсно переслав з банківської картки потерпілої на свою банківську картку, зайшовши зі свого мобільного телефону через онлайн додаток до акаунту ОСОБА_6 . Даний мобільний телефон та банківську карту було оглянуто, та після огляду мобільний телефон Redmi 5 упаковано до сейфпакету WAR1188856, банківську карту № НОМЕР_2 упаковано до сейфпакету WAR1188855. 17.02.2025 постановою слідчого мобільний телефон Redmi 5 IMEI НОМЕР_1 та банківська картка А-Банку № НОМЕР_2 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. На підставі вищевикладеного, з метою проведення подальшого досудового розслідування, збереження речових доказів, позбавлення можливості приховування, пошкодження, псування, втрати або знищення мобільного телефону Redmi 5 IMEI НОМЕР_1 та банківської картки № НОМЕР_2 які добровільно видав ОСОБА_5 , та визнані речовими доказами в кримінальному провадженні, що у подальшому будуть використані для встановлення обставин кримінального правопорушення під час проведення відповідних експертних досліджень та проведенні слідчих (розшукових) дій, виникла необхідність у накладенні арешту на вищезазначені об`єкти.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, прокурор надав суду заяву про підтримання клопотання та з проханням провести судове засідання у його відсутність, інші учасники кримінального провадження причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 172 КПК України, неприбуття в судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, вважає необхідним зазначити наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до п. 1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, крім іншого, повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що до ЧЧ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що невстановлена особа в результаті шахрайських дій, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки зняла грошові кошти на суму 20 000 грн. з банківської картки № НОМЕР_3 ОСОБА_6 , чим спричинила останній матеріальну шкоду.

За даним фактом СВ ВП №2 Харківського РУП ГУНП в Харківській області 15.02.2025 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Під час досудового розслідування у якості потерпілої допитано ОСОБА_6 , яка надала показання про те, що її давній знайомий ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 допомагав потерпілій начебто з оформленням спадщини від батька потерпілої ОСОБА_7 , який лишив суму грошових коштів у Швейцарському банку. ОСОБА_5 пояснюючи тим, що без особистих даних ОСОБА_6 неможливо отримати в Україні грошові кошти, що знаходяться в іноземному банку, остання повинна передати ОСОБА_5 дані від банківських карток, документи та пароль від банківської картки, що остання виконала 14.02.2025.

Після того, як потерпіла передала пароль від своєї банківської картки ОСОБА_5 очікувала на зарахування грошових коштів, однак виявила, що з даної картки були зняті грошові кошти у сумі 20 000 грн.

В наступному потерпіла звернулась до відділення А-банку, де їй повідомили, що грошові кошти у сумі 20 000 грн. 14.02.2024 о 13:06 переказані на банківський рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_5 , отримувач картка № НОМЕР_4 .

В наступному, потерпіла пішла за місцем проживання ОСОБА_5 , для того, аби він повернув їй грошові кошти, однак ОСОБА_5 почав погрожувати останній фізічиною розправою, після чого ОСОБА_6 звернулась до поліції.

15.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , моб. тел. НОМЕР_5 добровільно видав свій мобільний телефон Redmi 5 IMEI НОМЕР_1 та банківську картку А-Банку № НОМЕР_2 та пояснив, що грошові кошти він дійсно переслав з банківської картки потерпілої на свою банківську картку, зайшовши зі свого мобільного телефону через онлайн додаток до акаунту ОСОБА_6 .

Даний мобільний телефон та банківську карту було оглянуто, та після огляду мобільний телефон Redmi 5 упаковано до сейфпакету WAR1188856, банківську карту № НОМЕР_2 упаковано до сейфпакету WAR1188855.

17.02.2025 постановою слідчого мобільний телефон Redmi 5 IMEI НОМЕР_1 та банківська картка А-Банку № НОМЕР_2 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, з метою проведення подальшого досудового розслідування, збереження речових доказів, позбавлення можливості приховування, пошкодження, псування, втрати або знищення мобільного телефону Redmi 5 IMEI НОМЕР_1 та банківської картки № НОМЕР_2 які добровільно видав ОСОБА_5 , та визнані речовими доказами в кримінальному провадженні, що у подальшому будуть використані для встановлення обставин кримінального правопорушення під час проведення відповідних експертних досліджень та проведенні слідчих (розшукових) дій, виникла необхідність у накладенні арешту на вищезазначені об`єкти.

Виданий предмет визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду (ст. 168 КПК України).

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність правових підстав, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України для накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Арешт тимчасово вилученого майна полягає в забороні користуватися та розпоряджатися ним володільцю та власнику.

Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки на виконання вимог ст. 172 КПК України слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має значення для досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 15.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт намобільний телефон моделі Redmi 5 IMEI НОМЕР_1 , який упаковано до сейфпакету WAR1188856, банківську карту № НОМЕР_2 , яка упакована до сейфпакету WAR1188855, видані ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1