Провадження № 1-кп/202/924/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника неповнолітнього

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

особи, яка не досягла віку кримінальної

відповідальності ОСОБА_7 ,

законного представника особи,

яка не досягла віку притягнення

відповідальності ОСОБА_8 ,

представника сектору ювенальної

превенції ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській

області ОСОБА_9 ,

психолога ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру з додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 11.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075, у відношенні малолітнього:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, учня 7-а класу Дніпровського ліцею №138 ДМР, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075, у відношенні малолітнього ОСОБА_7 , за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність за наступних обставин.

Так, особа, яка недосягла віку кримінальної відповідальності

ОСОБА_7 , 17.09.2024, не пізніше 13 год. 39 хв. (більш точного часу встановити не вдалось за можливе) перебував у приміщені ліцею №138 ДМР за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, 29, разом зі своїм другом, матеріали щодо якого виділені в окреме кримінальне провадження. Там ОСОБА_7 зустрів раніше не знайомого йому неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В той же день, не пізніше 13 год. 39 хв. (більш точного часу встановити не вдалось за можливе), перебуваючи у вказаному місці на ґрунті хуліганських спонукань, у малолітнього ОСОБА_7 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Так, малолітній ОСОБА_7 безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи існуючі в суспільстві та навчальному закладі елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, виражаючи явну неповагу до суспільства та конкретно його оточуючих осіб, діючи з особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та навчальному закладі зокрема, вирішив продемонструвати свою зневагу, маючи намір самоствердитись за рахунок приниження іншої особи, використовуючи малозначний привід та розуміючи, що перебуває у приміщені ліцею, стоячи позаду неповнолітнього ОСОБА_11 завдав йому один удар своєю правою рукою, стиснутою у кулак в ділянку спини, після чого, не зупиняючись на досягнутому, завдає ще один удар правою рукою, стиснутою у кулак, по тілу неповнолітнього ОСОБА_11 , а саме по спині.

Далі, продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, перебуваючи на сходовому майданчику першого поверху, малолітній ОСОБА_7 , демонстративно, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, стоячи з лівого боку від неповнолітнього ОСОБА_11 , завдав йому один удар своєю правою рукою, стиснутою у кулак в ділянку ребер з лівої сторони.

Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати, кримінально-протиправний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, опинившись в кінці другого поверху, малолітній ОСОБА_7 , затиснув неповнолітнього ОСОБА_11 біля кута двох стін та своєю правою рукою, стиснутою у кулак завдав йому один удар в ділянку голови, а саме лівої скроні потерпілого, в наслідок чого неповнолітній ОСОБА_11 почав голосно кричати від болю та присів навпочіпки.

Продовжуючи своє діяння, малолітній ОСОБА_7 бачачи, що неповнолітній ОСОБА_11 присів, своєю правою ногою завдав йому два послідовних удари по тілу та відійшов, залинивши потерпілого сидіти, обпершись об стіну.

Таким чином, малолітній ОСОБА_7 , будучи особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_11 , згідно судово медичної експертизи №3055е від 04.10.2024, легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 27 КПК України, кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про обмеження доступу осіб, які не є учасниками судового процесу, в судове засідання під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", якщо участь в судовому засіданні становитиме загрозу життю чи здоров`ю особи. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі , якщо обвинуваченим є неповнолітній.

У зв`язку з тим, що розгляд кримінального провадження здійснюється стосовно малолітнього, суд, за клопотанням прокурора, приймає рішення про розгляд даного клопотання в закритому судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд батька, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення малолітнім нового кримінального правопорушення.

Малолітній потерпілий ОСОБА_11 , його законний представник ОСОБА_4 та представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 не заперечували проти застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_7 , зазначивши, що претензій до останнього не мають.

Захисник малолітнього - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні вважала за можливе застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_7 у вигляді передання його під нагляд батька ОСОБА_8 .

У судовому засіданні законний представник малолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_8 підтримав клопотання та просив суд застосувати відносно його сина примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі сина під його нагляд, запевняючи суд у тому, що подібних випадків більше не повториться, він має можливість та надає свою згоду на передання під його нагляд сина.

Представник представника сектору ювенальної превенції ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області вважає, що даний захід виховного характеру сприятиме перевихованню малолітнього ОСОБА_7 , а тому просив клопотання задовольнити.

Отже, окрім повного визнання своєї винуватості, вина малолітнього ОСОБА_7 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом слідчого експерименту від 24.09.2024 року за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 , який показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_12 ;

- висновком експерта №2921е від 24.09.2024 року, відповідно до якого на основі судово-медичної експертизи ОСОБА_11 , враховуючи відомі обставини справи, дані медичної документації та у відповідності з постановленими перед експертизою питаннями, за даними медичної документації та при огляді ОСОБА_11 2-х синців - на повіках лівого ока з розповсюдженням на виличну ділянку, в проекції тіла нижньої щелепи зліва; 2-х синців - в лівій надлопатковій ділянці, в проекції правого плечового суглобу по передній поверхні. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можна вказати, що вони були спричинені від не менше як 4-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область лівого ока, нижньої щелепи зліва, задньої лівої поверхні тулубу та правого плеча, за механізмом удару. Виявлені у нього тілесні ушкодження спричиненні в короткий проміжок часу, встановити послідовність їх нанесення не представляється можливим у зв?язку з відсутністю судово-медичних даних. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців. могли були спричинені від не менше як 4-х механічних дій тупого твердого предмету, що діяв в області лівого ока, нижньої щелепи зліва, задньої лівої поверхні тулуба та правого плеча. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на тулубі та правому плечі відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

- висновку експерта № 3055е від 04.10.2024, згідно висновку експерта №2921е та при огляді 19.09.2024 у ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді клінічно встановленого діагнозу «струс головного мозку»; 2-х синців на повіках лівого ока з розповсюдженням та виличну ділянку в проекції тіла нижньої щелепи зліва; 2-синців в лівій надлопатковій ділянці, в проекції правого плечового суглобу по передній поверхні. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можна вказати, що вони були спричинені від не менше як 4-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область лівого ока, нижньої щелепи зліва, задньої лівої поверхні тулубу та правого плеча, за механізмом удару. Враховуючи характер та ступінь ознак загоєння виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можна вказати, що ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою у КП «РМЦРЗ» ДОР, тобто можливо в термін, на який вказує обстежений та дізнавач у постанові. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на тулубі та правому плечі відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: «п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995р. N?6. Клінічно встановлений діагноз «струс головного мозку» та тілесні ушкодження в області обличчя, за ступенем тяжкості будуть оцінені після закінчення лікування у лікаря невропатолога, з послідуючим наданням оригіналів всієї додаткової медичної документації стосовно травми. На підставі: п.4.13.4. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995р. N?6. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можна вказати, що вони були спричинені від не менше як 4-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область лівого ока, нижньої щелепи зліва, задньої лівої поверхні тулубу та правого плеча, за механізмом удару. Враховуючи характер та ступінь ознак загоєння виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можна вказати, що ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою у КП «РМЦРЗ» ДОР, тобто можливо в термін, на який вказує обстежений та дізнавач у постанові. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на тулубі та правому плечі відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: «п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995р. N?6.

Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним вчинення малолітнім ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство).

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

За вимогами ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_7 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з такого.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру, і якщо слід, то який саме.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_7 , суд враховує його особу, а саме те, що він позитивно характеризується по місцю проживання та навчання, не перебуває на обліку в службі у справах дітей, а також на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 13 років, і таким чином не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за скоєне діяння, законний представник відшкодував заподіяну шкоду, вчинив суспільно небезпечне діяння вперше, розкаявся у вчиненому, законний представник ОСОБА_7 має можливість та надає свою згоду на передання під його нагляд сина.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд батька строком на один рік.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 368, 370-374, 484, 498, 500 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного в 11.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусові заходи виховного характеру у вигляді :

-обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього ОСОБА_7 : 1) вимога щоденного перебування ОСОБА_7 за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 в період з 21 год. 00 хв. поточного дня до 05 год. 00 хв. наступного дня; 2) вимога відвідування Дніпровський ліцей №138 ДМР або іншого навчального закладу у випадку переведення на навчання до іншого закладу згідно з розкладом всіх навчальних дисциплін з унеможливлювання пропусків занять без поважної причини, а саме тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням, смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю та інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють прибуття на заняття

- передачі неповнолітнього ОСОБА_7 під нагляд батька ОСОБА_8 .

Строк примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити 1 (один) рік.

Контроль за виконанням примусових заходів виховного характеру покласти на Управління-службу у справах дітей Лівобережної адміністрації ДМР та сектор ювенальної превенції ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1