Справа № 204/290/25
Провадження № 1-кс/204/95/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000021 від 04.01.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000021 від 04.01.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 від 04.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено відповідними указами Президента України по теперішній час.Також, з невстановленого досудовим розслідуванням часу представниками спеціальної служби іноземної держави Федеральної служби безпеки Російської Федерації посилено ведеться розвідувально-підривна діяльність проти України, що полягає: в ослабленні державної влади України та держави в цілому; її самостійності усередині країни та незалежності у міжнародних відносинах; захищеності території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань; підготовленості держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту; дестабілізації суспільно політичної обстановки всередині країни; створенні умов для діяльності іноземної розвідки (вербування агентури серед жителів України); збиранні інформації, що представляє інтерес для іноземної розвідки та її подальшого використання РФ задля отримання переваг над Україною в області збройних сил, військових дій, зовнішньої політики, втручання у внутрішню політику суверенної держави, для маніпулювання суспільними настроями населення України, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів, організації інформаційної експансії з боку РФ тощо.При цьому, представники спеціальних служб Російської Федерації, усвідомлюючи перевагу вчинення злочинів, які можуть призвести до заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, спрямованих на дестабілізацію суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, а також які завдають шкоди життю та здоров`ю громадян України, у тому числі військовослужбовців, співробітників правоохоронних органів та представників інших передбачених законодавством України військових формувань, з метою ослаблення держави, у невстановлений спосіб підшукували осіб, негативно налаштованих стосовно державної влади України. Досудовим розслідуванням встановлено, що до вищевказаної протиправної діяльності причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який причетний до здійснення терористичної діяльності на території регіону, у зв`язку з придбанням, за завданням спецслужб російської федерації, інгредієнтів, що необхідні для виготовлення елементів саморобного вибухового пристрою.Так, проведеними слідчими (розшуковими) заходами, встановлено, що 02.01.2025 приблизно о 14 год. 19 хв. громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в торгівельному магазині «Епіцентр»,який розташований за адресою: м. Дніпро, смт. Слобожанське, вул. Бабенка, 25, придбала півлітрову пляшку ацетону та 5 літрів електроліту (за наявними даними, інструкцію по виготовленню з охолодженої суміші з електроліту, ацетону та порошку «Ваніш» без хлору, поширюють представники російських спецслужб своїм джерелам, для використання у якості ініціюючої речовини при виготовленні саморобного вибухового пристрою), яка при покупці у в вказаному магазині використала бонусну карту зазначеної мережі гіпермаркетів, яка належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .Крім того, встановлено, що Інтернет-замовлення на придбання вказаних товарів було зроблено з мобільного терміналу за номером НОМЕР_1 , яким користується співмешканець ОСОБА_6 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Також, згідно відповіді на доручення оперативного підрозділу, встановлено, що до зазначеної протиправної діяльності причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у якого ОСОБА_5 планує отримати ще близько 0,5 літрів електроліту, необхідного для виготовлення саморобного вибухового пристрою. Згідно отриманої інформації, замовник, який причетний до російських спецслужб, вже перерахував на банківські картки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 100 доларів США та 2000 грн., для придбання зазначених вище хімічних інгредієнтів.Також, встановлено, що 04.01.2025 ОСОБА_5 в мережі Інтернет через онлайн-платформу (ІНФОРМАЦІЯ_5 ) здійснив замовлення на сайті https://europa-brand.prom.ua/ua/ (контактна інформація: «EUROPA-BRAND», адреса: м. Луцьк, пр. Волі, м.т. №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) 10 одиниць електрозапалювальників для піротехнічного пульту довжиною 30 см кожний загальною вартістю 450 грн. (за наявними даними, інструкцію для ініціювання СВП за допомогою електрозапалювальників для піротехнічного пульту, поширюють представники російських спецслужб своїм джерелам). Так, ОСОБА_5 замовив доставку вказаного товару через сервіс «Нова Пошта» (експрес-накладна № 5502, адреса доставки: м. Дніпро, вул. Саранська, 2, прим. 9, відділення № 84, відправник ОСОБА_9 , м.т. № НОМЕР_4 ), де зазначив власний номер мобільного телефону НОМЕР_1 . Так, 08.01.2025 під огляду час місця події ділянки на якій розташована опора електропередачі № 57 за географічними координатами 48.495743, 35.029258 було виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет білого кольору в якому міститься: металевий чайник в якому встановлено мобільний телефон марки «Nomi» з вражаючими елементами (болти та гайки) разом з пакетом з ймовірно вибуховою речовиною та медичним шприцом з речовиною невідомого походження, з якого виходять дроти, які замкнуті частинами термоілізаційного поролону;мобільний телефон марки «Iphone» imei НОМЕР_5 з сім картою з абонентським номером телефону НОМЕР_6 .Приймаючи до уваги викладене, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, вищевказані речі та предмети, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.Крім цього, на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні майно призведе до зникнення, втрати, перетворення, відчуження останнього, зокрема внаслідок повернення вищевказаного майна, будуть втрачені сліди злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.Зважаючи на наявність підстав для вилучення та арешту майна, а також те, що вилучені в ході вищевказаного обшуку речі, можуть містити інформацію, яка має значення для кримінального провадження та потребує детального вивчення та дослідження, з метою збереження вказаних речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, зникнення, втрати, передачі, відчуження, слідчий звернувся з даним клопотанням до суду і просить розглянути клопотання без повідомлення власника майна.

Слідчий надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання про арешт майна задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання без повідомлення власника майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В статті 98 КПК України зазначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000021 від 04.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України. У даному кримінальному провадженні 08.01.2025 року було проведено огляд місця події ділянки на якій розташована опора електропередачі № 57 за географічними координатами 48.495743, 35.029258, під час проведення якого було виявлено та вилучено наступне: поліетиленовий пакет білого кольору в якому міститься: металевий чайник в якому встановлено мобільний телефон марки «Nomi» з вражаючими елементами (болти та гайки) разом з пакетом з ймовірно вибуховою речовиною та медичним шприцом з речовиною невідомого походження, з якого виходять дроти, які замкнуті частинами термоілізаційного поролону; мобільний телефон марки «Iphone» imei НОМЕР_5 з сім картою з абонентським номером телефону НОМЕР_6 . Постановою слідчого від 09 січня 2025 року, вищевказане вилучене майно під час проведення огляду, визнано речовими доказами по кримінальному провадженні №0000021.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, а саме з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості його знищення, використання, перетворення, відчуження, у зв`язку з чим, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000021 від 04.01.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було вилучене 08.01.2025 року під час проведення огляду місця події ділянки на якій розташована опора електропередачі № 57 за географічними координатами 48.495743, 35.029258, а саме: поліетиленовий пакет білого кольору в якому міститься: металевий чайник в якому встановлено мобільний телефон марки «Nomi» з вражаючими елементами (болти та гайки) разом з пакетом з ймовірно вибуховою речовиною та медичним шприцом з речовиною невідомого походження, з якого виходять дроти, які замкнуті частинами термоілізаційного поролону; мобільний телефон марки «Iphone» imei НОМЕР_5 з сім картою з абонентським номером телефону НОМЕР_6 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1