ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/745/24 Справа № 699/847/24 Категорія: ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження в режимі відеоконференції за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2024 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Корсунь-Шевченківський Черкаської області, громадянку України, українку, вдову, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу в АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, має на утриманні двох малолітніх дітей,

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України, і призначено покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у вигляді 2000 ( двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 ( тридцять чотири тисячі) гривень;

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 3200 ( трьох тисяч двухсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 52700 ( п`ятдесят дві тисячі сімсот) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень засудженій ОСОБА_7 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у вигляді 3200 ( трьох тисяч двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 52700 ( п`ятдесят дві тисячі сімсот) гривень.

У відповідності до ст. 70 ч.4 КК України призначено остаточне покарання з урахуванням вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2024 р. шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням у вигляді 3200 ( трьох тисяч двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 52700 ( п`ятдесят дві тисячі сімсот) гривень.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнана винуватою і засуджена за те, що вона погодилася надати допомогу ОСОБА_8 , яка в лютому 2024 року звернулася за допомогою у здійсненні доставки державного пенсійного забезпечення мешканцям с. Сахнівка Черкаського району Черкаської області, до ОСОБА_7 , у зв`язку з неможливістю виконання своїх обов`язків начальника пересувного відділення ПВПЗ №59 AT «Укрпошта» на обслуговуваній дільниці.

20.02.2024 в період часу з 09:55 по 15:55 год. перебуваючи в точках присутності, що розташовані в селах Черкаського району, Черкаської області, а саме під час здійснення доставки державного пенсійного забезпечення мешканцям с. Сахнівка, з метою здійснення оплати нарахувань за комунальні послуги, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_9 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 2387 грн. 07 коп. для оплати рахунку ГК «НАФТОГАЗ» за спожитий газ від 09.02.2024 за січень 2024.

Після чого ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами, розуміючи протиправний характер своїх дій та переслідуючи корисливий мотив, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_9 , яка надала їй кошти для здійснення оплати нарахувань за спожитий газ, не маючи наміру виконувати наявні у неї із ОСОБА_8 попередні домовленості, заволоділа отриманими грошовими коштами, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_7 заподіяла потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2387 грн. 07 коп.

Крім того, ОСОБА_7 згідно попередньої домовленості з ОСОБА_8 , 20.02.2024 в період часу з 09:55 по 15:55 год. перебуваючи в точках присутності, що розташовані в селах Черкаського району, Черкаської області, а саме під час здійснення доставки державного пенсійного забезпечення мешканцям с. Сахнівка, з метою здійснення оплати нарахувань за комунальні послуги, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_10 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 1591 грн. 38 коп. для оплати рахунку ГК «НАФТОГАЗ» за спожитий газ від 09.02.2024 за січень 2024.

Після чого ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами, розуміючи протиправний характер своїх дій та переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_10 , яка надала їй кошти для здійснення оплати нарахувань за спожитий газ, не маючи наміру виконувати наявні у неї із ОСОБА_8 попередні домовленості, заволоділа отриманими грошовими коштами, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_7 заподіяла потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1591 грн. 38 коп.

Крім того, ОСОБА_7 згідно попередньої домовленості з ОСОБА_8 , 20.02.2024 в період часу з 09:55 по 15:55 год. перебуваючи в точках присутності, що розташовані в селах Черкаського району, Черкаської області, а саме під час здійснення доставки державного пенсійного забезпечення мешканцям с. Сахнівка, з метою здійснення оплати нарахувань за комунальні послуги, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_11 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 2156 грн. 31 коп. для оплати рахунку ГК «НАФТОГАЗ» за спожитий газ від 09.02.2024 за січень 2024.

Після чого ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами, розуміючи протиправний характер своїх дій та переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_11 , яка надала їй кошти для здійснення оплати нарахувань за спожитий газ, не маючи наміру виконувати наявні у неї із ОСОБА_8 попередні домовленості, заволоділа отриманими грошовими коштами, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_7 заподіяла потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2156 грн. 31 коп.

Крім того, ОСОБА_7 згідно попередньої домовленості з ОСОБА_8 , 20.02.2024 в період часу з 09:55 по 15:55 год. перебуваючи в точках присутності, що розташовані в селах Черкаського району, Черкаської області, а саме під час здійснення доставки державного пенсійного забезпечення мешканцям с. Сахнівка, з метою здійснення оплати нарахувань за комунальні послуги, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_12 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 2426 грн. 85 коп. для оплати рахунку ГК «НАФТОГАЗ» за спожитий газ від 09.02.2024 за січень 2024.

Після чого ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами, розуміючи протиправний характер своїх дій та переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_12 , яка надала їй кошти для здійснення оплати нарахувань за спожитий газ, не маючи наміру виконувати наявні у неї із ОСОБА_8 попередні домовленості, заволоділа отриманими грошовими коштами, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_7 заподіяла потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 2426 грн. 85 коп.

Крім того, ОСОБА_7 згідно попередньої домовленості з ОСОБА_8 , 20.02.2024 в період часу з 09:55 по 15:55 год. перебуваючи в точках присутності, що розташовані в селах Черкаського району, Черкаської області, а саме під час здійснення доставки державного пенсійного забезпечення мешканцям с. Сахнівка, з метою здійснення оплати нарахувань за комунальні послуги, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_13 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 3055 грн. 44 коп. для оплати рахунку ГК «НАФТОГАЗ» за спожитий газ від 09.02.2024 за січень 2024.

Після чого ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами, розуміючи протиправний характер своїх дій та переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_13 , яка надала їй кошти для здійснення оплати нарахувань за спожитий газ, не маючи наміру виконувати наявні у неї із ОСОБА_8 попередні домовленості, заволоділа отриманими грошовими коштами, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_7 заподіяла потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 3055 грн. 44 коп.

Крім того, ОСОБА_7 згідно попередньої домовленості з ОСОБА_8 , 20.02.2024 в період часу з 09:55 по 15:55 год. перебуваючи в точках присутності, що розташовані в селах Черкаського району, Черкаської області, а саме під час здійснення доставки державного пенсійного забезпечення мешканцям с. Сахнівка, з метою здійснення оплати нарахувань за комунальні послуги, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_14 , яка проживає за адресою АДРЕСА_4 , грошові кошти в сумі 2705 грн. 34 коп. для оплати рахунку ГК «НАФТОГАЗ» за спожитий газ від 09.02.2024 за січень 2024.

Після чого ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами, розуміючи протиправний характер своїх дій та переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_14 , яка надала їй кошти для здійснення оплати нарахувань за спожитий газ, не маючи наміру виконувати наявні у неї із ОСОБА_8 попередні домовленості, заволоділа отриманими грошовими коштами, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_7 заподіяла потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 2705 грн. 34 коп.

Крім того, ОСОБА_7 згідно попередньої домовленості з ОСОБА_8 , 20.02.2024 в період часу з 09:55 по 15:55 год. перебуваючи в точках присутності, що розташовані в селах Черкаського району, Черкаської області, а саме під час здійснення доставки державного пенсійного забезпечення мешканцям с. Сахнівка, з метою здійснення оплати нарахувань за комунальні послуги, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_15 , яка проживає за адресою АДРЕСА_5 , грошові кошти в сумі 2402 грн. 98 коп. для оплати рахунку ГК «НАФТОГАЗ» за спожитий газ від 09.02.2024 за січень 2024.

Після чого ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами, розуміючи протиправний характер своїх дій та переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_15 , яка надала їй кошти для здійснення оплати нарахувань за спожитий газ, не маючи наміру виконувати наявні у неї із ОСОБА_8 попередні домовленості, заволоділа отриманими грошовими коштами, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_7 заподіяла потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 2402 грн. 98 коп.

Не погоджуючись із судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні в апеляційній скарзі порушує питання про його зміну через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить закрити кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_16 за ч.2 ст.190 КК України по епізодах заволодіння шляхом зловживання довірою грошовими коштами потерпілих: ОСОБА_9 2387 грн.07 коп; ОСОБА_10 на суму 1591 грн.38 коп.; ОСОБА_11 на суму 2156 грн. 31 коп.; ОСОБА_12 на суму 2426 грн.85 коп.; ОСОБА_14 на суму 2705 грн.34 коп.; ОСОБА_15 на суму 2402 грн.98 коп.

Просить виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання на визнання ОСОБА_16 винуватою та її засудження за ч.2 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 3200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та на призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.190 КК України на підставі ч.1, ч.4 ст.70 КК України. Вважати ОСОБА_16 засудженою за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що 09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-ІХ), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_16 20.02.2024 вчинила шахрайське заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами на суму 2387 грн.074 коп.; 1591 грн.38 коп.; 2156 грн.31 коп.; 2426 грн.85 коп., 3055 грн.44 коп., 2705 грн. 34 коп., 2402 грн.98 коп.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.,

Таким чином, на момент вчинення ОСОБА_16 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.190 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.190 КК України, становить 3028 грн. Тому Лежньова підлягає кримінальній відповідальності лише за одним епізодом, а саме заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_13 в розмірі 3055 гривень 44 коп. шляхом зловживання довірою.

Крім того, судом при призначенні покарання обвинуваченій зайво застосовано норми ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень з урахуванням покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від стосовно неї за ч. 1,2 ст. 190 КК України (справа № 697/1327/24, провадження № 1-кп/697/188/2024), оскільки це судове рішення не вступило у законну силу у зв`язку із поданням апеляційної скарги прокурором, який приймав участь у розгляді справи у суді першої інстанції.

Таким чином, оскільки на момент ухвалення стосовно ОСОБА_7 цього вироку від 16.09.2024 вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2024 не набрав законної сили, суд не міг враховувати його під час призначення обвинуваченій остаточного покарання.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, доводи обвинуваченої ОСОБА_16 , яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих діяннях відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і ґрунтується на доказах, які судом досліджені всебічно, повно та об`єктивно. Висновок суду щодо встановлення фактичних обставин кримінального провадження, визнання винуватості ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих діяннях в апеляційній скарзі не оспорюється.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає у застосуванні закону, який не підлягає застосуванню.

09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-ІХ, згідно з яким були внесені зміни до ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Крім того колегія суддів враховує позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка викладена в постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21, де зазначено, що згідно з внесеними змінами до ст.51 КУпАП, дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з новою редакцією ст.51 КУпАП, відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а за ч.2 ст.51 КУпАП - якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально - караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на відміну від попередньої редакції закону, що передбачала кримінальну відповідальність за викрадення майна, вартість якого перевищувала 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак наведені зміни в законодавстві, що пом`якшують кримінальну відповідальність та поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до Податкового кодексу України (далі - ПК) та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК у 2024 році становила 3028 грн.

Як убачається з вироку суду першої інстанції ОСОБА_16 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст.190 КК України 20.02.2024 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст.190 КК у яких сума привласнених коштів становить: 2387 грн.07 коп.; 1591 грн.38 коп.; 2156 грн.31 коп.; 2426 грн.85 коп., 3055 грн.44 коп., 2705 грн. 34 коп., 2402 грн.98 коп.

Враховуючи ту обставину, що суми привласнених коштів Лежньовою по 6 епізодам була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового Кодексу настає кримінальна відповідальність, у відповідні роки, суд апеляційної інстанції вважає, що, з огляду на передбачений ст.58 Конституції України та ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинені Лежньовою кримінальні правопорушення не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК.

За вказаних обставин, Лежньова підлягає кримінальній відповідальності лише по епізоду заволодіння коштами ОСОБА_13 в сумі 3055 грн.44 коп. шляхом зловживання довірою.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК у наведеній частині, та проти такого закриття не заперечували учасники провадження.

Разом з тим, є слушними доводи апеляційної скарги прокурора про зайве застосування норми ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень з урахуванням покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Ченркаської області від 12.08.2024.

Як свідчать матеріали кримінального провадження на момент ухвалення оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_16 від 16.09.2024, вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2024 не набрав законної сили, тому суд не міг його враховувати при призначенні обвинуваченій остаточного покарання.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 15.11.2022 ( справа № 330/2907/20), згідно з якою до того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і відповідні державні органи повинні поводитися з нею як з невинуватою собою. Це означає, що суди не мають права призначати покарання за сукупністю злочинів, у тому числі на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за наявності попереднього вироку, який не набрав законної сили. Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції».

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405, ч.1 п.2 ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити.

Вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 рішення суду про визнання ОСОБА_7 винною у вчиненні заволодіння шляхом довірою грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 2387 грн.07 коп; потерпілої ОСОБА_10 на суму 1591 грн.38 коп.; потерпілої ОСОБА_11 на суму 2156 грн. 31 коп.; потерпілої ОСОБА_12 на суму 2426 грн.85 коп.; потерпілої ОСОБА_14 на суму 2705 грн.34 коп.; потерпілої ОСОБА_15 на суму 2402 грн. 98 коп. та кваліфікацію дій обвинуваченої за ч.2 ст.190 КК України та закрити кримінальне провадження в цій частині щодо ОСОБА_7 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16.09.2024 щодо ОСОБА_7 рішення суду про визнання ОСОБА_7 винуватою та призначення покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 3200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.190 КК України на підставі ч.1, 4 ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 гривень.

В решті вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16.09.2024 щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді -