Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/431/25
Номер провадження 1-кс/711/128/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000421 від 27.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Буда, Звенигородського району, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня 7 класу, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням, в якому просить продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим його утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», строком на 60 днів. Не визначити розмір застави щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні згідно п.п.1, 2 ч.4 ст.183 КПК України, у зв`язку з вчиненням ним злочину із застосуванням насильства, що спричинив загибель людини.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 26.10.2024 близько 22 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходячись на подвір`ї кафе-бару «Затишок» за адресою: с. Шендерівка Звенигородського району Черкаської області по вулиці Шевченка № 7 на ґрунті та з мотивів раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізовуючи свій єдиний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті (вбивства) ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, нанесли йому чисельну кількість ударів ногами, руками в область голови, грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок. У подальшому, при спробі потерпілого ОСОБА_12 втекти з місця події, останні наздогнали потерпілого на дорозі по вулиці Шевченка навпроти будинку № 1 в с. Шендерівка Звенигородського району Черкаської області, де знову нанесли ряд ударів ногами, руками в різні частини тіла, гайковим ключем в область голови, грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок, чим спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього, причиною якої відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 28.10.2024 № 241, виданого Звенигородським відділенням КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» є травматичний субарахноїдальний крововилив, закрита черепно-мозкова травма. У подальшому, останні залишили тіло ОСОБА_12 на землі та зникли з місця події.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, а саме - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 27.10.2024 о 15 годині 30 хв. затримано в порядку ст.208 КПК України та 28.10.2024 йому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Анкетні відомості підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нова Буда Звенигородського району Черкаської області, українець, громадянин України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Причетність ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 27.10.2024 на відкритій ділянці місцевості неподалік буд. АДРЕСА_1 , під час якого виявлено труп ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті;

- даними протоколу огляду подвір`я бару «Затишок» по АДРЕСА_1 , під час якого на бетонному покритті виявлено сліди речовини бурого кольору;

- даними протоколу затримання особи ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину від 27.10.2024;

- протоколом обшуку від 27.10.2024;

- протоколом допиту потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ;

- даними лікарського свідоцтва про смерть від 28.10.2024 № 241;

- даними проведення слідчих експериментів від 31.11.2024-01.12.2024;

- висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 05-1-08/499;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.12.2024 відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.01.2025.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.01.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000421 продовжено.

У зв`язку із цим, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) п.1 ч.1 ст.177 КПК України, ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду з підстав тяжкості покарання, що загрожує, що також узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, у зв`язку з чим, усвідомлення тягара кримінальної відповідальності, зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та невідворотність покарання, можуть спонукати ОСОБА_4 до зміни місця проживання. На підтвердження цього ризику свідчить поведінка останнього після скоєння злочину, а саме втеча з місця події й затримання у подальшому після того, як був відшуканий працівниками поліції;

3) п.3 ч.1 ст.177 КПК України ризик незаконного впливу на свідків

у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується, тим, що їх показання мають суттєве значення для повного, всебічного з`ясування обставин скоєного ОСОБА_4 злочину, у зв`язку з чим, він є особою зацікавленою у зміні показань потерпілої, свідків та матиме реальну можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показань або зміну уже наданих під час досудового розслідування показань на його користь, з метою уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що перешкоджатиме об`єктивному з`ясуванню обставин кримінального провадження.

З частиною свідків та інших підозрюваних ОСОБА_4 раніше знайомий як з особами, з якими проживає в сусідньому населеному пункті, а один з підозрюваних в цьому кримінальному провадженні є рідним братом останнього, що підвищує ризик впливу на зміну ними показань в рамках кримінального провадження.

4) п.4 ч.1 ст.177 КПК України ризик перешкоджання підозрюваним ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Зважаючи на характер та обставини особливо тяжкого злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , а також об`єкт посягання - а саме - життя та здоров`я людини, зухвалість, холоднокровність, жорстокість та цинізм при його скоєнні, а також поведінка підозрюваного після вчинення злочину, а саме зникнення з місця події, обґрунтовано свідчать про те, що жоден інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, відомості про особу підозрюваного, у сукупності свідчать про недостатність застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, задля запобігання наявним та наведеним у клопотанні ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Також при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 слід врахувати наявні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме:

-вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

-кримінальне правопорушення вчинене останнім являється особливо тяжким, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі;

-вчинив кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб;

-являється особою молодого віку, та в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відповідного запобіжного заходу.

Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, однак беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі, він може уникати кримінального покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому обрання відносно нього будь якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим що розгляд клопотання пов`язаний з триманням під вартою, необхідності у покладенні на ОСОБА_4 , обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України не має.

Згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини, слідчий вважає за необхідне застосувати положення ч.4 ст.183 КПК України та не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Системний аналіз законодавства свідчить, що рішенням про застосування запобіжного заходу суд повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі, охорони життя та здоров`я особи. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та пояснив, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється розслідування кримінального провадження №0000421 від 27.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України. На даний час продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні для забезпечення вчинення слідчих дій до 5 місяців. Наявні ризики, що були підставами обрання запобіжного заходу, продовжують існувати. Звертає увагу, що група неповнолітніх осіб здійснила побиття потерпілого, що призвело до його смерті. Його роль була у вчиненні дій відносно потерпілого, передавання пляшки, яка була використана, а також справляв природні потреби на тіло потерпілого.

Слідчий ОСОБА_7 підтримала клопотання в повному обсязі та думку прокурора.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 , вказав, що зазначені ризики не обґрунтовані відносно даної особи, підозрюваному 14 років, мати змінила місце проживання. Неповнолітня особа без самостійного заробітку не здатна переховуватися. Просить застосувати цілодобовий домашній арешт.

Законний представник ОСОБА_5 підтримала думку адвоката, повідомила, що у неї п`ять дітей, вона змінила місце проживання, переїхала в інший населений пункт, за 25 км від місця вчинення злочину. Просить застосувати цілодобовий домашній арешт до сина.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника. Просить застосувати цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000421, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

28.10.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України - в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.10.2024 (справа №711/8507/24, провадження 1-кс/711/2294/24) ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.12.2024 включно.

Постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_21 від 17.12.2024 строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до 27.01.2025.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.12.2024 (справа №711/9801/24, провадження 1-кс/711/2704/24) ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.01.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.01.2025 (справа №711/387/25, провадження 1-кс/711/118/25) строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до 27.03.2025.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (ч.ч.1, 3 ст.197 КПК України).

Згідно положень ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігав ризикам, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для застосування підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 «Баришевський проти України», 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», 25.03.1999 «Пелісьє і Сассі проти Франції»).

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Разом з цим, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»)

У даному кримінальному провадженні зв`язок ОСОБА_4 з обставинами та подіями розслідуваного кримінального правопорушення, на переконання слідчого судді, існує, однак слідчий суддя, на даному етапі кримінального провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а перевірка доводів та заперечень сторони захисту є предметом та завданням подальшого досудового розслідування.

Сукупність наданих доказів дають достатні підстави слідчому судді дійти до висновку про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України та обґрунтованість врученої підозри, що є однією із складових для обрання/продовження запобіжного заходу, який забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також убезпечить існуючі ризики на даній стадії кримінального провадження.

В п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року констатовано, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Разом з цим, в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» зазначено, що національні судові органи повинні брати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи наявний суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинності, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Тобто рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оцінивши матеріали клопотання, з огляду на вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження №0000421 є необхідність у продовженні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, а саме можливості ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, не можна залишити поза увагою і юний вік підозрюваного, його характер, поведінку після вчинення кримінального правопорушення та під час проведення судових засідань, при обранні виду запобіжного заходу, який може, в даному випадку, забезпечити виконання ним, належним чином, процесуальних обов`язків. Слідчий суддя, суд, беручи до уваги практику ЄСПЛ (рішення від 27.11.2008 у справі «Свершов проти України»), зобов`язаний враховувати і вік підозрюваного (обвинуваченого).

Слідчий суддя, суд повинен враховувати, що тримання під вартою має застосовуватись до неповнолітнього лише як винятковий захід з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).

Реалізуючи положення ч.5 ст.199 КПК, слідчий суддя, а також суд відповідно до ч.3 ст.331 КПК мають враховувати, що після спливу певного часу (строку дії попередньої ухвали) саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою (рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Прокопенко проти України», від 5.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»).

Слід зазначити, що на міжнародному рівні існує консенсус стосовно того, що для дітей, які перебувають у конфлікті із законом, період часу між вчиненням злочину й остаточним реагуванням на цей вчинок має бути якомога коротшим. Чим триваліший цей період, тим більшою є імовірність того, що захід реагування втратить свій позитивний і виховний вплив, і тим більше шкоди буде завдано репутації дитини (п.51 Зауваження загального порядку №10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей»). Із часом неповнолітній особі все важче, а іноді й неможливо логічно та психологічно пов`язати процедуру судового розгляду та винесення рішення із самим правопорушенням (п.20.1 Мінімальних стандартних правил ООН щодо відправлення правосуддя стосовно неповнолітніх).

Особливості проваджень щодо неповнолітніх у кримінальному процесі визначено положеннями ч.4 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, згідно з якою «стосовно неповнолітніх процес повинен бути таким, щоб враховувались їх вік і бажаність сприяння їх перевихованню».

Варто також врахувати, що неповнолітня особа, перебуваючи в умовах ізоляції, поза звичним колом спілкування, може переосмислити свою поведінку, ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення та ставлення до близького оточення, таким чином, необхідність у подальшому застосуванні такого винятково запобіжного заходу, як тримання під вартою, відпадає.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків у даному кримінальному проваджені, в сукупності надають достатні підстави для продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 на даній стадії досудового розслідування та, на переконання слідчого судді, не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Доводи сторони захисту, враховані на даний час, та відображення проявилося у застосування запобіжного заходу, а тому аргументовано тримання під вартою застосовується на 1 місяць, щоб дане питання було переглянуте протягом найкоротшого строку.

Разом з цим, з урахуванням положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає не визначати підозрюваному ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Підстав для зміни запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 на більш м`який у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 30 днів, тобто до 22.02.2025, включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ для виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 27.01.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1