У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000414 від 04.10.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малоселецьке, Оржицького району Полтавської області, українець, громадянин України, працює оператором газової котельні Оржицького відділу освіти, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, одружений, утриманців не має, депутатом та особою з інвалідністю не являється, участі в АТО, ООС, бойових діях не брав, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04.10.2024 приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на водійському сидінні за кермом легкового автомобіля марки «ЗАЗ 1102», державний номер НОМЕР_1 , який в нерухомому стані перебував частково на проїзній частині, а частково на правому узбіччі (по ходу руху автомобіля «ЗАЗ 1102», державний номер НОМЕР_1 ) по вулиці Черкаська в сел. Оржиця Лубенського району Полтавської області, в порушення вимог п. 15.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі Правила дорожнього руху), проявив неуважність, не переконавшись, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, діючи недбало, відчинив водійські двері автомобіля марки «ЗАЗ 1102», державний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого допустив удар внутрішньою частиною водійських дверей з правою частиною електро - велосипеда під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час рухалася у попутному напрямку, та виконувала об`їзд вказаного автомобіля з лівого боку. Після чого ОСОБА_6 впала з електро-велосипеда на асфальтобетонне покриття проїзної частини.

Внаслідок порушення вище вказаних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_5 , що призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 322 від 06.12.2024 отримала тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забою головного мозку легкого ступеня, підшкірної гематоми, забитої рани лівої тім`яної ділянки, перелому IV ребра ліворуч зі зміщенням, садна правого передпліччя, які утворилися в короткий проміжок часу, від дії тупого (тупих) предмету (предметів), при удари об такі, можливо під час ДТП у вказаний у постанові строк та при вказаних обставинах і по ступені тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Вказаними діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. 15.13. «Правил дорожнього руху України», затвердженого постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (надалі Правила дорожнього руху України), хоча мав можливість та повинен був його виконати. Зазначений пункт Правил дорожнього руху України означає:

15.13. Забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими та виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці та створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/117-24/21768-ІТ від 12.12.2024 за результатами проведеної авто технічної експертизи в описаній вище дорожній обстановці велосипедист електро - велосипеда, ОСОБА_6 не мала технічної можливості не тільки уникнути наїзду на відкриті водійські двері автомобіля ЗАЗ-1102 (д.н.з. НОМЕР_1 ), а навіть привести гальмівну систему електро - велосипеда у дію.

У цій дорожньо - транспортній ситуації в діях велосипедиста електро-велосипеда ОСОБА_6 , будь яких невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди не вбачається.

В умовах заданої пригоди водій автомобіля ЗАЗ-1102 (д.н.з. НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 , мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. 15.13 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В заданій дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля ЗАЗ 1102 (д.н.з. НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 , вбачаються невідповідності з вимогами п.15.13. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засідання просить суд закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілою та звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. Додатково пояснила, що клопотання подано добровільно, претензій до ОСОБА_5 не має, з обвинуваченим примирилася, збитки їй відшкодовано, про що подала суду письмову заяву від 31.03.2025.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив суд закрити відносно нього кримінальне провадження та звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, оскільки він примирився з потерпілою та відшкодував завдані ним збитки потерпілій ОСОБА_6 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечив проти заявлених клопотань про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, вважає, що клопотання потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За змістом ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно зі ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В силу вимог ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до необережного нетяжкого злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачений раніше не судимий за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, потерпіла не має претензій до обвинуваченого, про що ствердила в підготовчому судовому засідання, примирився з потерпілою та відшкодував їй збитки, а потерпіла не має до обвинуваченого будь-яких претензій.

Таким чином, суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що клопотання потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, а кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовано.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні вирішити у порядку, передбаченому ст. 124 КПК України, зокрема стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. 284, 285, 286 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 04.10.2024 в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000414 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення експертиз: 3183 грн 60 коп автотехнічної експертизи №СЕ-19/117-24/21768-ІТ від 12.12.2024; 2387 грн 70 коп. судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/117-24/18911-ІТ від 21.10.2024; в загальному розмірі 5571 грн 30 коп.

Скасувати застосовані судом заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна згідно з ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 09.10.2024 у справі №548/2234/24, а саме: автомобіль марки «ЗАЗ-1102» (д.н.з НОМЕР_3 ), власником якого є ОСОБА_7 (с., Плехів Оржицького району) та технічний паспорт автомобіля ЗАЗ-1102 серії НОМЕР_4 .

Речові докази:

- транспортний засіб ЗАЗ-1102 (кузов № НОМЕР_5 ) із державним номерним знаком НОМЕР_3 , який згідно технічного паспорту автомобіля належить на праві власності ОСОБА_7 , мешканці с. Плехів Оржицького району та який перебував у фактичному володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберігається на території території СПД №1 ВП№2 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області, що за адресою: вул. Незалежності, 14, сел. Оржиця, Лубенський район, Полтавська область та відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.10.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000414 від 04.10.2024, повернути власнику ОСОБА_7 ;

- технічний паспорт автомобіля ЗАЗ-1102 серії НОМЕР_4 , який зберігається у кімнаті речових доказів СПД №1 ВП№2 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області, що за адресою: вул. Незалежності, 14, сел. Оржиця, Лубенський район, Полтавська область та відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.10.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000414 від 04.10.2024, повернути власнику ОСОБА_7 ;

- велосипед чорного кольору, без написів на ньому з електроприводом переднього колеса, який зберігається у кімнаті речових доказів СПД №1 ВП№2 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області, що за адресою: вул. Незалежності, 14, сел. Оржиця, Лубенський район, Полтавська область та відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.10.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000414 від 04.10.2024 повернути ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається через Оржицький районний суд Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1