ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/247/25 Справа № 199/7171/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2025 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 02 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000247 від 16 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що орган досудового розслідування на виконання вимог кримінально-процесуального закону належним чином провів досудове розслідування кримінального провадження №0000247, допитавши потерпілу ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також надав належну правову оцінку всім обставинам, встановленим під час досудового розслідування, у сукупності з іншими доказами, зібраними в кримінальному провадженні, вжив всіх передбачених законом заходів по їх зібранню та оцінці, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, з огляду на достатність та взаємозв`язок для прийняття відповідного рішення, виходячи із загальних завдань кримінального провадження.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу слідчого судді та повернути матеріали кримінального провадження №0000247 до ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення досудового розслідування.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною. Наголошує на тому, що дізнавачем при закритті кримінального провадження не було проведено всі необхідні слідчі дії, зокрема не надано оцінки незаконним діям по завданню їй матеріальної та моральної шкоди, оскільки вона була примусово випхана з приміщення, де проходили збори ОСББ, та на протязі трьох з половиною місяців була позбавлена можливості користуватися світлом у тамбурі перед її квартирою. Вказує на те, що у діях голови ОСББ ОСОБА_8 та його помічника вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України. Звертає увагу на те, що а ні мешканці будинку, а ні ОСББ не наділені правом на свій розсуд визначати боржників та погрожувати їм відключенням комунальних послуг.

Заслухавши доповідь судді, доводи заявника, яка просила задовольнити вимоги апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Норми п.2 ч.5 ст.110 КПК України вказують на те, що мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення КПК України. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

На переконання апеляційного суду, дізнавачем було всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження, надано належну правову оцінку обставинам, викладеним у заяві ОСОБА_6 .

Як слідує з матеріалів кримінального провадження дізнавачем СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000247 від 16 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Зазначене кримінальне провадження було відкрито на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2021 року про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 щодо вчинення стосовно неї самоуправства.

Відповідно до постанови дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 02 вересня 2024 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000247 від 16 червня 2021 року, було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Статтею 356 КК України передбачено відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Суспільна небезпечність кримінального правопорушення визначається тим, що він порушує встановлений порядок реалізації громадянами своїх законних або передбачуваних прав, призводить до дезорганізації нормальної діяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян, а також до порушення прав та законних інтересів інших фізичних та юридичних осіб.

З об`єктивної сторони для наявності розглядуваного кримінального правопорушення необхідно встановити сукупність таких трьох ознак: а) самовільне вчинення будь-яких дій; б) оспорювання правомірності цих дій іншими громадянами або юридичною особою (підприємством, установою чи організацією); в) заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Самовільне вчинення будь-яких дій має місце тоді, коли винний реалізує своє дійсне або уявне право незаконними методами.

Суб`єктивна сторона самоправства характеризується умисною виною. Винний усвідомлює, що самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчиняє дії, передбачає, що його дії можуть завдати значної шкоди інтересам громадянина, державним або суспільним інтересам або інтересам власника і бажає або свідомо припускає настання такої шкоди. Мотиви вчинення самоправних дій (скрутне матеріальне становище, помста, прагнення примусити особу вчинити певні дії тощо) на кваліфікацію не впливають, але можуть враховуватися при призначенні покарання.

Органом досудового розслідування, в межах даного кримінального провадження, було допитано свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що не рідше, ніж один раз на рік, проводяться зібрання співмешканців будинку АДРЕСА_1 , на яких більшість жителів погодилися, що за наявності заборгованості до боржника необхідно застосовувати обмеження до комунальних послуг. Наголосив, що на підставі загального рішення мешканців будинку, у зв`язку із заборгованістю по платежам особам, які мешкають у квартирах АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , було відключено світло у тамбурі. Зазначив, що у документації ОСББ Дніпровець-17 наявні документи на підтвердження несплати комунальних послуг.

Також було допитано свідка ОСОБА_9 , який повідомив про те, що 03 квітня 2021 року під час проведення зборів мешканців будинку ОСОБА_6 всіляко заважала їх проведенню, кричала та безпідставно викликала поліцію, оскільки її начебто били, однак це не відповідало дійсності.

Крім того, під час проведення досудового розслідування, на виконання доручення дізнавача працівниками СКП ВП №1 було проведено спілкування з мешканцями будинку АДРЕСА_1 , під час якого встановлено, що факт побиття ОСОБА_6 є вигаданим та не відповідає дійсності.

Слідчий суддя встановив, що при проведенні дізнання здійснено усі можливі дії, направлені на збирання доказів по даному кримінальному провадженню, однак будь-яких достатніх та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення головою ОСББ ОСОБА_8 та його помічником ОСОБА_9 самовільних дій щодо ОСОБА_6 , направлених на позбавлення останньої можливості користуватися світлом у тамбурі перед її квартирою, не було здобуто і можливості їх здобуття були вичерпані, з чим погоджується апеляційний суд. При цьому, апеляційним судом враховується, що під час досудового розслідування органом дізнання потерпілій ОСОБА_6 у порядку ч.2 ст.93 КПК України була направлена вимога щодо надання доказів, які б підтверджували факти сплати нею грошових коштів до ОСББ «Дніпровець 17», а також за фактом її звернення до медичних установ за результатами подій, які мали місце 03 квітня 2021 року, однак вищевказана вимога органу досудового розслідування потерпілою ОСОБА_6 була проігнорована.

На переконання апеляційного суду слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення дізнавачем в ході досудового розслідування кримінального провадження всіх необхідних дій в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, що дало змогу прийти до обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Оскільки завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а сукупність встановлених досудовим розслідуванням обставин свідчить про відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення, правові підстави для продовження досудового розслідування відсутні.

Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_6 перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства, спростував наведені в скарзі мотиви та дійшов правильного висновку про законність винесення дізнавачем постанови про закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, апеляційний суд зазначає, що при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження не встановлено порушень кримінального та кримінального процесуального закону.

Отже, підстави для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 02 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000247 від 16 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4