У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року

м. Київ

справа № 462/1521/25

провадження №51-891впс25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі- Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурор ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції)

захисник ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження № 0000003 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі - КК України), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду в порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 про направлення зазначеного кримінального провадження № 0000003 із Залізничного районного суду м. Львовадо Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Клопотання обґрунтовано тим, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 надійшов до Залізничного районного суду м. Львова з порушенням правил територіальної підсудності. Захисник стверджує, що з огляду на положення ч. 1 ст. 32 КПК України зазначене кримінальне провадження має розглядати суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України. На переконання сторони захисту, таким судом є Коростенський міськрайонний суд Житомирської області. Вказує, що ОСОБА_7 зареєстрована та постійно проживає у м. Коростені, де знаходяться підприємства ТОВ «Крапт» та ПП «Крапт», директором яких вона була, а також філія АТ «Ощадбанк», через яку здійснювалося обслуговування рахунку ПП «Крапт», і в цьому місті ОСОБА_7 використовувала систему «клієнт-банк» та інші електронні сервіси для управління коштами підприємств. Все це, на думку захисника, свідчить про те, що саме в м. Коростені ОСОБА_7 отримала можливість розпоряджатися коштами, які були перераховані на рахунок ПП «Крапт», що є визначальним для встановлення місця вчинення злочину. Крім того, в м. Коростені вчинено інкриміноване ОСОБА_7 службове підроблення та відбувалось виробництво та фарбування резервуарів, якість яких є предметом претензій.

Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання, окрім прокурора, вони не з`явилися, що не перешкоджає розгляду клопотання. Заперечень і клопотань про відкладення розгляду не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та прокурора, перевіривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до положень, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Частиною 3 ст. 34 КПК України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Так, сторона захисту звернулась до Суду з клопотанням про направлення кримінального провадження № 0000003за обвинуваченням ОСОБА_7 із Залізничного районного суду м. Львова до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Згідно з інформацією, наданою Залізничним районним судом м. Львова, до цього суду надійшов обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України. Судовий розгляд справи по суті не розпочато.

З поміж цих кримінальних правопорушень, злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, є більш тяжким.

Як убачається з сформульованого в обвинувальному акті обвинувачення за цією статтею, ОСОБА_7 , будучи директором ТОВ «Крапт» та ПП «Крапт», зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи повторно, в умовах воєнного стану, заволоділа бюджетними коштами в особливо великому розмірі, які були перераховані військовою частиною НОМЕР_1 (юридична адреса: м. Львів, вул. Левандівська, 5) з розрахункового рахунку, відкритого в Держказначейській службі України в м. Києві, на розрахунковий рахунок ПП «Крапт», відкритий в АТ «Ощадбанк» у м. Житомирі, за поставку резервуарів, які виявилися неякісними та не можуть використовуватися за призначенням для зберігання авіаційного гасу.

Також, в обвинувальному акті зазначено, що місцем вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених частинами 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, є: Львівська область, Львівський район, м. Львів, вул. Левандівська, 5.

Злочин, передбачений ст. 191 КК України, за ознакою «заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем» вважається закінченим з моменту отримання можливості винною особою розпоряджатися таким майном на власний розсуд.

У цьому кримінальному провадженні майнова шкода настала в момент отримання коштів ПП «Крапт» та у цей же час обвинувачена (якщо її винуватість буде доведено в установленому законом порядку) отримала можливість розпоряджатися цими коштами, а тому саме в цей момент злочин слід вважати закінченим.

У клопотанні захисник стверджує, що місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_7 більш тяжкого кримінального правопорушення є м. Коростень, що відноситься до територіальної юрисдикції Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, оскільки в зазначеному місті обвинувачена, зокрема, зареєстрована, проживала та знаходиться ПП «Крапт», яким вона керувала та на рахунок якого були перераховані грошові кошти.

Проте ці обставини не є визначальними у цьому випадку, оскільки обвинувачена могла (мала можливість) розпоряджатися такими коштами в будь-якому місці, з використанням відповідних сучасних програмно-технічних засобів і банківських сервісів. З обвинувального акту також не вбачається, що ОСОБА_7 розпорядилась коштами, перебуваючи саме у м. Коростені.

Отже, зі змісту обвинувального акта не вбачається, що більш тяжке кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_7 , передбачене частиною 5 статті 191 КК, було вчинено у межах територіальної юрисдикції Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Посилання сторони захисту на ухвалу Верховного Суду від 11 листопада 2024 року (справа № 679/1572/24) є безпідставним, оскільки в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 обвинувачується в заволодінні чужим майном, на відміну від провадження про яке зазначає захисник.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 із Залізничного районного суду м. Львова до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження № 0000003 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, із Залізничного районного суду м. Львова до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3