Справа180/2674/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 1 листопада 2024 року за № 0000429, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новокиївка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянки України, неодруженої, непрацюючої, із середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

встановив:

ОСОБА_5 31 жовтня 2024 року приблизно о 14:30 год., з дозволу володільця житла ОСОБА_6 , знаходилась у приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де разом з ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 розпивали спиртні напої. У вказаній квартирі ОСОБА_5 в коридорі на тумбочці побачила мобільний телефон Xiaomi Redmi 10 А, який належить ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на крадіжку даного телефону.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, 31.10.2024 приблизно о 14:35 годині ОСОБА_5 , впевнившись, що діє непомітно від сторонніх осіб, умисно, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, з тумбочки в коридорі таємно викрала мобільний телефон Xiaomi Redmi 10А GRAPHITE GRAY модель «220233L2G», 2/32GB, ІMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого становить 3289 грн. 30 коп., після чого залишила місце вчинення злочину з викраденим майном, яким в подальшому розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 3289 грн. 30 коп.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

27.11.2024 року між прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000429, та підозрюваною ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України. Також, сторонами досягнуто домовленостей щодо узгодженого покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, що обмежують права обвинуваченої. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які зрозумілі сторонам, та які передбачені ст.ст.473, 476 КПК України

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду, претензій до обвинуваченої не має.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 , також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджені в ній вид та розмір покарання. При цьому, ОСОБА_5 зазначила, що визнає себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і визнає фактичні обставини справи, встановлені слідством.

Крім того, зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК Україниу кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з абз.3 п.3 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює характер обвинувачення, беззастережно визнає себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, і повністю визнала фактичні обставини справи, встановлені слідством та викладені в обвинувальному акті.

Прокурор та підозрювана в присутності захисника добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України. Потерпілий не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, про що надав відповідну заяву, в судовому засіданні просив затвердити. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін судового провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що раніше не судимий, непрацевлаштована, має постійне місце проживання та місце реєстрації, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до ст.66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої покарання обставини і відсутність передбачених ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання винної особи, суд погоджується з визначеними в угоді про визнання винуватості видом і мірою покарання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою та призначити узгоджені сторонами вид та міру покарання.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався, і суд не вбачає підстав для його застосування на час до набрання даним вироком законної сили.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідністю зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 листопада 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 1.11.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429, укладену між прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк на два роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробаці.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість проведення судової товарознавчої експертизи № 5111/24 від 15.11.2024 року в розмірі 320 гривень.

Речовий доказ:

- договір відносно закладу під заставу мобільного телефону, оптичний диск з камери відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження

- сім-картку Водафон, мобільний телефон Xiaomi Redmi 10А, коробку з-під мобільного телефону, передані на відповідальне зберігання потерпілому - залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення вручається учасникам процесу.

Суддя: ОСОБА_1