Житомирський апеляційний суд
Справа №296/599/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/122/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 19.03.2025 року, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.258 КК України, а в матеріалах кримінального провадження містяться фактичні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні запобіжного заходу або визначити розмір застави.

Стверджує, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та реєстрації, до затримання працював офіційно, раніше несудимий, під час досудового слідства не надав жодних підстав вважати можливим, що він будь-яким чином буде ухилятися від суду, від виконання процесуальних обов`язків, чи впливати на свідків, а тим більше вчиняти нові злочини.

На його переконання, ризики, про які вказує прокурор, є лише його припущеннями.

Вказує, що слідчий суддя помилково не визначив заставу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом УСБУ в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000015 від 19.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.258 КК України.

Відповідно до підозри, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.01.2025 вступили у злочинну змову із невстановленою на даний час особою та переслідуючи корисливі мотиви, погодились на пропозицію останнього вчинити терористичний акт шляхом вчинення вибуху із застосуванням саморобного вибухового пристрою, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

В подальшому на виконання спільного злочинного умислу з невстановленою особою та вказівок останнього ОСОБА_9 та ОСОБА_6 19.01.2025 близько 08 год. 18 хв. прибули до м. Житомира та орендували кімнату № 23 готелю «Житній», що за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 19, з метою розміщення та отримання нових вказівок.

Продовжуючи злочинну діяльність та виконання вказівок невстановленої особи, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 19.01.2025 після 13 год. 50 хв. прибули до с. Лебединці Андрушівської ТГ Бердичівського району Житомирської області та в обумовленому з невстановленою особою місці - біля нежитлового приміщення неподалік будівлі Лебединської сільської ради забрали сумку та пакет з саморобними вибуховими пристроями.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел та виконуючи вказівки невстановленої особи, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в той же день повернулись до м. Житомира, підшукали і о 16 год. 25 хв. орендували квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де в обумовлених з невстановленою особою місцях неподалік вхідних дверей в квартиру, встановили саморобний вибуховий пристрій замаскований під м`яку іграшку та під столиком біля дивану у вітальні зазначеної квартири встановили другий саморобний вибуховий пристрій замаскований під коробку від портативної акумуляторної батареї, де також знаходився мобільний телефон в режимі відеоспостереження направлений на вхідні двері в квартиру, про що повідомили невстановлену особу та покинули місце закладки саморобного вибухового пристрою.

Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення до кінця кримінального правопорушення, а саме вчинення терористичного акту шляхом вчинення вибуху із застосуванням саморобного вибухового пристрою, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

19.01.2025 р. о 23 год.26 хв. ОСОБА_6 затримано.

20.01.2025 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування; рапортом від 19.01.2025; постановою про проведення обшуку до постановлення ухвали слідчого судді від 19.01.2025; заявами від 19.01.2025; протоколом обшуку від 19-20.01.2025; постановою про визнання речовими доказом, долучення його до матеріалів кримінального провадження та визначення місця його зберігання від 20.01.2025; протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.01.2025; повідомленнями про підозру від 20.01.2025; протоколами допиту підозрюваного від 20.01.2025; протоколом огляду місця події від 19-20.01.2025; протоколами допиту свідка від 20.01.2025; витягом з журналу; протоколами огляду від 20.01.2025; інформаціями про особу; консультаційним висновком спеціаліста; вимогою від 19.01.2025; довідкою №.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Доводи захисту, що ОСОБА_6 не причетний до злочину, а погодився за винагороду виконати певну роботу перевезти пакунок у м. Житомир та не знав, що в ньому знаходиться на даній стадії процесу не спростовують правильність висновків слідчого судді, оскільки вони не свідчать про необґрунтованість підозри та повинні перевірятися при розгляді кримінального провадження по суті.

Натомість з доказів долучених до клопотання слідує, що підозрюваний контактуючи з іншою особою, через соціальну мережу за значну суму винагороди, що очевидно не співпадає з обсягом виконаної роботи, погодився забрати в обумовленому місці з застосуванням засобів конспірації пакунок, перевезти його до м. Житомира та залишити у квартирі те, що вказаний підозрілий пакунок, який містив коробку з камерою для спостереження, термос під`єднаний до мобільного телефону проводами не міг не викликати сумнівів у дієздатної особи, як і те, що при підриві виявленого пакунку, який був розміщений у квартирі по направленню до вихідних дверей, яку відвідав підозрюваний, відбулася значна детонація, яка могла призвести до руйнувань та жертв за умови його вибуху в будинку.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків.

При цьому колегія суддів враховує обставини, тяжкість кримінального правопорушення проти громадської безпеки, яке згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином та за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти з конфіскацією майна або без такої, стадію досудового розслідування, невстановлення слідством всіх обставин та свідків вчинення кримінального правопорушення, що у своїй сукупності дає розумні підстави вважати наявними ризики, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України безпідставними, а висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів законними та обґрунтованими.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу підозрюваного, характером та обставинами кримінального правопорушення в якому він підозрюється, виконаного на замовлення невстановленої особи, що додатково свідчить про правильність висновків суду.

Доводи захисника, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання та реєстрації, до затримання працював офіційно, раніше не судимий, не свідчать про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки це не стримало його від вчинення дій в інтересах ворога в період воєнного стану, відповідно до підозри.

Апеляційний суд враховує і те, що застосування іншого запобіжного заходу при підозрі у чиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 258 КК України не допускається ч.6 ст. 176 КПК України.

Твердження захисника, що слідчий суддя помилково не визначив заставу підозрюваному ОСОБА_6 , колегія суддів вважає необґрунтованими.

Приписами п. 4, п.5 ч. 4 ст. 183 КПК України, передбачено що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

З огляду на зазначене, враховуючи обсяг пред`явленої ОСОБА_6 підозри та початкову стадію судового провадження, на якій свідки по справі ще не допитані, співучасники не встановлені, експертизи не проведені колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про неможливість застосування до останнього на даній стадії альтернативного запобіжного заходу.

Отже, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, які в подальшому були оцінені апеляційним судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 331, 376, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: