Справа №463/1964/25
Провадження №1-кс/463/2101/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

04 березня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пустомити, Львівської області, громадянину України, українця, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова, до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесного ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру, яке долучено до матеріалів справи.

Зокрема, 02.03.2025 о 00:15 год на службовий планшет автопатруля «ОМЕГА-103» надійшло повідомлення «Інші тілесні ушкодження», що мали місце за адресою: місто Львів, вул. Шевська, будинок № 12. Отримавши дане повідомлення, автопатруль «ОМЕГА-103» здійснив виїзд на зазначену адресу для з`ясування обставин вчиненого.

Прибувши за викликом на адресу м.Львів, вул. Шевська, 12 о 00.18 год., лейтенант поліції ОСОБА_7 та сержант поліції ОСОБА_8 , від керівника закладу «Bar Shevska» отримали повідомлення про те, що невідомі особи завдали тілесних ушкоджень адміністратору закладу ОСОБА_9 , після чого побігли по вул. Театральна у бік вул. Вірменської. За ними, в свою чергу, побігли працівники ДСО.

В подальшому, прослідувавши до вул. Вірменської, біля будинку № 18, о 00.21 год. 02.03.2025, працівниками поліції було виявлено двох невідомих осіб чоловічої статі. Лейтенант поліції ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 37 закону України «Про Національну поліцію», з метою зупинити вказаних осіб, двічі викрикнув «стій поліція». Однак зазначені особи вимоги працівника правоохоронного органу не виконали, а один з чоловіків, який в подальшому встановлений як ОСОБА_5 , перебуваючи на відстані приблизно одного метра від поліцейського, ігноруючи законну вимогу поліцейського зупинитися, здійснив розпилювання перцевого балончика шляхом натиску пальцем на кнопку розпилювання в обличчя лейтенанта поліції ОСОБА_7 .

Вказані дії ОСОБА_5 вчинив незважаючи на те, що лейтенант поліції знаходився у форменому одязі, перебував під час виконання службових обов`язків, з табельною вогнепальною зброєю, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді опіку рогівки ока та кон`юнктивального мішка.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії нетяжких та за яке передбачено покарання до 5 років позбавлення волі. Обгрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки за вчинений злочин передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі до 5 років позбавлення волі, і це вже само по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, прокурор вважає, що підозрюваний залишаючись на свободі може впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий. Є працездатною особою, ніде не працює, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Щодо відсутності підстав для застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, то прокурор покликався на положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив застосувати до підозрюваного більш м`який вид запобіжного заходу зважаючи на суть пред`явленої останньому підозри. У випадку якщо суд прийде до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити останнього альтернативний розмір застави. Крім того, зазначив, що у підозрюваного міцні соціальні зв`язки, одружений, має сина та на утриманні непрацездатну бабусю, на підтвердження чого представив суду відповідні підтверджуючі документи, які судом оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Підозрюваний підтримав думку захисника та проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вищезазначені положення ст.177 КПК України щодо підставності застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного у даній справі суд враховує наступне.

Відповідно до матеріалів клопотання 02.03.2025 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0000498 за ч. 2 ст. 345 КК України.

02.03.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановленому законом порядку, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесного ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме:

-рапортом від 02.03.2025;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

-протоколами огляду предмета (відеозаписів з місця події);

-речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про доведеність слідчим за погодженням з прокурором наявності підстав, передбачених ч.2 ст.177 КПК України, для застосування запобіжного заходу, а саме: наявність обґрунтованої підозри та ризиків в діях підозрюваного, передбачених ст.177 КПК України.

Поряд з цим, відповідно до положень ст.178 КПК України, яка закріплює обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд на виконання закріпленого в ст.178 КПК України обов`язку щодо оцінки в сукупності всіх обставин при обранні запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, вважає за необхідне зазначити про наступне.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 відповідного виду запобіжного заходу суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії нетяжкого злочину та за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 5 років. Крім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 спрямоване проти авторитету органів державної влади (додатковий об`єкт кримінального правопорушення здоров`я працівника правоохоронного органу). В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Поряд з наявністю обґрунтованої підозри та ризиків в діях підозрюваного, суд також враховує при визначенні підозрюваному виду запобіжного заходу і той факт, що на утриманні підозрюваного є неповнолітній син ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацездатна бабуся ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позитивну характеристику за місцем проживання, а тому з урахуванням наведеного суд вважає недоведеним прокурором у відповідності до вимог ч.1 ст.183КПК України необхідності застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з визначенням часу, який є другим після тримання під вартою за ступенем жорсткості видом запобіжного заходу.

У відповідності до положень ч.ч.1-2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Керуючись вимогами статей 177,178, 181,182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави до підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 год. до 07.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить з моменту проголошення ухвали 04 березня 2025 року до 02 травня 2025 року включно (в межах строку досудового розслідування).

В решті клопотання відмовити.

У відповідності до вимог ч.5 ст.196 КПК України, копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвалу скерувати у відповідний відділ поліції за місцем проживання підозрюваного для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1