Номер провадження: 11-кп/813/1033/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21.10.2024 про задоволення подання ДУ «ОВК №14» щодо приведення вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 21.09.2022 року відносно ОСОБА_8 у відповідність у зв`язку зі змінами у КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою суду першої інстанції задоволено подання ДУ «ОВК №14» щодо приведення вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 21.09.2022 року відносно ОСОБА_8 у відповідність у зв`язку зі змінами у КУпАП.

Закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень 03.10.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України, у скоєнні кримінального правопорушення 15.10.2018 року за ч. 3 ст. 15 та ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вважати засудженим ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення 08.10.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що Закон України №3886-ІХ від 18.07.2024 року скасовує кримінальну відповідальність за скоєння ОСОБА_8 кримінальних правопорушень 03.10.2016 року та 15.10.2018 року, та не скасовує кримінальну відповідальність за скоєння 08.10.2017 року кримінального правопорушення із завдання матеріальної шкоди у сумі 2400 гривень, що перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на 2017 рік становило 1600 гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що районний суд не закрив провадження за скоєння кримінального правопорушення 15.10.2018 року, завдавши матеріальну шкоду у сумі 999 гривень.

Просить закрити кримінальне провадження за цим епізодом.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року у ст. 51 КпАП України якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КпАП України, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином вбачається, що Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року (далі - Закон України №3886-ІХ від 18.07.2024 року), скасовує кримінальну відповідальність, тож поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом.

При цьому, визначення суми, яка дорівнює 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, здійснюється виходячи з розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Твердження засудженого про те, що районний суд не закрив провадження за скоєння кримінального правопорушення 15.10.2018 року є безпідставним, оскільки із судового рішення вбачається, що суд першої інстанції закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень 03.10.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України, у скоєнні кримінального правопорушення 15.10.2018 року за ч. 3 ст. 15 та ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 року вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність у 2016 році становила 1378 гривень.

Таким чином, Закон України №3886-ІХ від 18.07.2024 року скасовує кримінальну відповідальність за скоєння ОСОБА_8 кримінального правопорушення від 15.10.2018 року.

При цьому, відповідно до п. 4-1 ч.1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом установлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у порядку, передбаченому п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 або п. 1-2 ч.2 ст. 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 КПК України.

За ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому КПК України, з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 КПК України.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а також той факт, що справа за епізодом від 15.10.2016 року закрита оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що районний суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що подання ДУ «ОВК №14» щодо приведення вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 21.09.2022 року відносно ОСОБА_8 у відповідність у зв`язку зі змінами у КУпАП слід задовольнити, а тому доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має в тому числі право:1) залишити ухвалу без змін; 2) змінити ухвалу; 3) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу або закрити кримінальне провадження; 4) скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Порушень вимог кримінального та кримінального процесуального закону під час розгляду клопотання колонії, які вказували на необхідність скасування ухвали суду першої інстанції встановлено не було.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання колонії та закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень 03.10.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України, у скоєнні кримінального правопорушення 15.10.2018 року за ч. 3 ст. 15 та ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21.10.2024 про задоволення подання ДУ «ОВК №14» щодо приведення вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 21.09.2022 року відносно ОСОБА_8 у відповідність у зв`язку зі змінами у КУпАП, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4