Ухвала

Іменем України

05 лютого 2025 року

м. Київ

справа №554/14390/24

провадження № 51-405 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Полтави від 09 січня 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 січня 2025 року,

встановив:

Ухвалою cлідчого судді Жовтневого районного суду м. Полтави від 09 січня 2024 року відмовлено узадоволенні клопотання ОСОБА_4 про залучення захисника. Не погоджуючись із вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку.

Суддя Полтавськогоапеляційного суду ухвалою від 22 січня 2025 рокуна підставі ч. 4 ст. 399 КПК відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді, мотивуючи своє рішення тим, що апеляційну скаргу було подано на рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 , вважаючи ухвали судів попередніх інстанцій незаконними та необґрунтованими, просить їх скасувати, призначити новий розгляд клопотання у суді першої інстанції іншим слідчим суддею.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зауважує, що:

- в ухвалі слідчого судді від 09 січня 2024 року зазначено, що така ухвала підлягає апеляційному оскарженню, водночас в ухвалі суду апеляційної інстанції зроблено висновок про неможливість окремого оскарження вказаної ухвали слідчого судді;

- суддя суду апеляційної інстанції в ухвалі посилається на норми, які передбачені стосовно порядку ухвалення слідчими суддями рішень по розгляду скарг та клопотань на досудовому розслідуванні, водночас питання залучення захисника врегульовано виключно ст. 49 КПК;

- суддя суду апеляційної інстанції неправомірно зазначив в своїй ухвалі, що позбавлення громадян права, передбаченого ст. 59 Конституції України цілком відповідає таким засадам кримінального провадження як верховенство права та законність;

- у разі відмови касаційним судом у задоволенні його скарги, у судовій практиці Касаційного кримінального суду Верховного Суду буде існувати підтвердження ігнорування порушення конституційних прав громадян Верховним Судом.

Окремо ОСОБА_4 наводить низку доводів щодо незаконності та невмотивованості ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Полтави від 09 січня 2024 року.

Перевіривши касаційну скаргу, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Тобто, оскільки ухвала слідчого судді не переглядалась в апеляційному порядку, предметом перегляду суду касаційної інстанції може бути лише ухвала суду апеляційної інстанції, якою відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора, як така, що може перешкоджати подальшому кримінальному провадженню.

З урахуванням вказаного вище, доводи касаційної скарги щодо незаконності та невмотивованості прийняття рішення слідчим суддею не можуть бути предметом касаційного розгляду та не підлягають перевірці у касаційному порядку.

При цьому, надаючи оцінку доводам касаційної скарги в частині незаконності дій апеляційного суду при відмові у відкритті провадження, колегія суддів зауважує наступне.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та копії оскарженого судового рішення, ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Полтавської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Під час розгляду вказаної скарги ОСОБА_4 заявив клопотання про залучення судом захисника через центр надання безоплатної правової допомоги. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Полтави від 09 січня 2024 року у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді ОСОБА_4 оскаржив його до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, у відкритті провадження за якою відмовлено ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22 січня 2025 року.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення щодо відмови у відкритті апеляційного провадження на ухвалу слідчого судді було прийнято на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, яка передбачає, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Так, статтею 309 КПК встановлений перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

При цьому можливості оскарження ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про залучення захисника під час розгляду скарги на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Доводи касаційної скарги про те, що в оскаржуваній ухвалі суду апеляційної інстанції наведено посилання на норми, які передбачені стосовно порядку ухвалення слідчими суддями рішень по розгляду скарг та клопотань на досудовому розслідуванні, водночас питання залучення захисника врегульовано виключно ст. 49 КПК, колегія суддів вважає неспроможними, з огляду на те, що:

- відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом;

- в переліку ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню, наведеному в ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КПК відсутні ухвали про відмову у задоволенні клопотання про залучення захисника,

- положеннями ч. 3 ст. 309 КПК передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про те, що суддя суду апеляційної інстанції, перевіряючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність вимогам ч. 4 ст. 399 КПК, дійшла обґрунтованого висновку про те, що зазначена ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у зв`язку із чим постановила ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду.

При цьому доводи касаційної скарги про те, що суддя суду апеляційної інстанції неправомірно зазначив в своїй ухвалі, що позбавлення громадян права, передбаченого ст. 59 Конституції України цілком відповідає таким засадам кримінального провадження як верховенство права та законність, не відповідають дійсності, оскільки колегією суддів Верховного Суду проаналізовано ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 січня 2025 року та встановлено відсутність таких висновків, про які категорично зауважує автор касаційної скарги.

З огляду на вказане, інші доводи касаційної скарги у частині відмови у відкритті провадження судом апеляційної інстанції та неврахуванні зазначення можливості такого оскарження в ухвалі слідчого судді не спростовують законність, обґрунтованість та вмотивованість рішення суду апеляційної інстанції.

Також, доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що у разі у разі відмови касаційним судом у задоволенні його скарги, у судовій практиці Касаційного кримінального суду Верховного Суду буде існувати підтвердження ігнорування порушення конституційних прав громадян Верховним Судом, не свідчать про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, оскільки Верховний Суд ухвалює рішення виключно на підставі та у спосіб, передбачений законом, не ґрунтуючись на припущеннях чи суб`єктивних оцінках учасників кримінального провадження.

Таким чином, за результатом перевірки доводів ОСОБА_4 щодо оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 22 січня 2025 рокупро відмову у відкритті провадження, колегія суддів не встановила підстав, які б свідчили про можливість задоволення касаційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 2 частиною 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Полтави від 09 січня 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 січня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3