Сарненський районний суд
Рівненської області
_________________________________________________
Справа № 572/331/25
Провадження № 1-кс/572/144/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 06.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування СВ Сарненського відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 06.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Прокурор Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до Сарненського районного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: каміння, зовні схожі на бурштин, предмет , ззовні схожий на ніж, три предмети, ззовні схожі на патрони, мобільний телефон «Нокіа», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , записник, чотири трубки для куріння, чотири колби для куріння з нашаруваннями та залишити на зберіганні у кімнаті для зберігання речових доказів Сарненського РВП ГУ НП в Рівненській області, що в м.Сарни вул.Технічна,1, що можуть мати значення у кримінальному провадженні, як речові докази з метою визначення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно клопотання, що громадяни ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є жителями Сарненського району Рівненської області, за місцем свого фактичного проживання можуть незаконно зберігати вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові речовини. В ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді було виявлено та вилучено каміння, зовні схожі на бурштин, предмет , ззовні схожий на ніж, три предмети, ззовні схожі на патрони, мобільний телефон «Нокіа», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , записник, чотири трубки для куріння, чотири колби для куріння з нашаруваннями.

Прокурор підтримав клопотання та просить його задовольнити.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Суд дійшов до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, необхідно накласти арешт - на предмет, ззовні схожий на ніж, три предмети, ззовні схожі на патрони, мобільний телефон «Нокіа», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , записник та залишити на зберіганні у кімнаті для зберігання речових доказів Сарненського РВП ГУ НП в Рівненській області, що в м.Сарни вул.Технічна,1, так як зазначене майно є засобом та об`єктом кримінально протиправних дій, передбачених ст.263 КК України, оскільки незастосування таких заходів може призвести до знищення чи відчуження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Проте, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах відсутні належні дані, які дають підстави вважати, що вилучені каміння, ззовні схожі на бурштин, чотири трубки для куріння, чотири колби для куріння з нашаруваннями відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема в клопотанні про арешт майна прокурор не довів підстав вважати, що тимчасове вилучене майно відносно якого було подано клопотання про арешт є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також прокурор не навів доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню у разі не накладення арешту на каміння, ззовні схожі на бурштин, чотири трубки для куріння, чотири колби для куріння з нашаруваннями, стосовно якого будь-які процесуальні дії не проводяться.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене підстави для задоволення клопотання про арешт майна - каміння, ззовні схожі на бурштин, чотири трубки для куріння, чотири колби для куріння з нашаруваннями, не містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, відповідно не має доказового значення у вказаному кримінальному провадженні, а також прокурором не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, із застереженням його відчуження та розпорядження на момент розслідування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання про арешт на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0000018 від 06.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно - предмет, ззовні схожий на ніж, три предмети, ззовні схожі на патрони, мобільний телефон «Нокіа», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , записник, власником яких є ОСОБА_7 .

В задоволенні клопотання в частині накладення арешту на каміння, ззовні схожі на бурштин, чотири трубки для куріння, чотири колби для куріння з нашаруваннями, власником яких є ОСОБА_7 відмовити.

Копію ухвали надіслати заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: