Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/4124/24
Провадження №: 1-кп/332/208/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000850 від 03.04.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полтавка Пологівського району Запорізької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працює на посаді водія у ТОВ «ВТП «Глобал Україна», має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Полтавка Пологівського району, Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, працює на посаді водія у ФОП « ОСОБА_8 », одруженого, має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

02 квітня 2024 року близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) у вигляді тракторного причепу 2ПТС-4 та дискової борони АГД 2.5 метри, що належить ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що на всій території України введено воєнний стан, діючи з корисливих мотивів, узгодивши між собою послідовність дій, необхідних для крадіжки майна, розуміючи неможливість транспортування дискової борони АГД 2.5 метри, шляхом її буксирування, через непридатний до цього стан, діючи за заздалегідь обумовленим планом, знаходячись біля містка, що пролягає через річку Янчур у селі Полтавка Пологівського району Запорізької області, впевнившись, що за їх діями не спостерігають сторонні особи та вони залишаються непоміченими, попередньо привівши тракторний причеп 2ПТС-4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 37 183 грн. 26 коп., у придатний для транспортування стан, шляхом заміни коліс, за допомогою трактора МТЗ-50, шляхом буксирування, перемістили його до прибудинкової території будинку АДРЕСА_5 .

Далі, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 діючи без розриву в часі, реалізуючи свій умисел на крадіжку майна ОСОБА_11 , діючи за заздалегідь обумовленим планом, за допомогою установки КУН, установленій на тракторі МТЗ-50, шляхом завантаження до вищевказаного тракторного причепу, намагалися таємно викрасти дискову борону АГД 2.5 метри, вартістю 85 000, 00 грн., що належить ОСОБА_11 , однак не вчинили всіх дій, які вважали за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були виявлені сторонніми особами, у тому числі працівником поліції, на місці вчинення кримінального правопорушення, як наслідок були позбавлені можливості розпорядитися вищевказаним майном за обумовленим раніше планом.

Під час судового провадження надійшла угода про визнання винуватості, укладена 24.02.2025 року між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000850, та обвинуваченими у цьому провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в присутності їх захисника адвоката ОСОБА_6 .

В даній угоді прокурором зазначено формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини. Обвинуваченими беззастережно визнано винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами угоди було узгоджене покарання, та обвинуваченими надано згоду на призначення їм покарання, кожному окремо, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення і затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги кримінального та кримінального процесуального законодавства, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченим, кожному окремо, узгоджену в угоді міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки її невиконання, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягав на затвердженні угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки її невиконання, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинувачених - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що угода укладена з дотриманням усіх вимог законодавства, її укладення сторонами було добровільним, а її умови не суперечать інтересам обвинувачених, тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченим, кожному окремо, узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши учасників провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого.

За приписами ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Статтею 475 КПК України встановлено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства, суд доходить висновку, що вона узгоджується з вимогами діючого законодавства.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачені визнали себе винуватими, віднесено до тяжкого злочину, потерпілий ОСОБА_11 надав прокурору свою письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтвердив і в судовому засіданні, а отже угода відповідає вимогам закону.

Аналогічні висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 761/13021/19.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачені, визначена в межах санкції ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам суспільства.

Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожний окремо, цілком розуміють зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема те, що вони мають право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вони обвинувачуються, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України. Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є цілком добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроза бо наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , узгодженої сторонами міри покарання.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесено до тяжких злочинів (ч. 5 ст. 12 КК України).

Згідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, яке виразилось у висловленні жалю з приводу скоєного, принесення вибачень потерпілому та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому в розмірі 100 000 грн.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Виходячи з даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким нейтрально характеризується, працює на ТОВ «ВТП «Глобал Україна» на посаді водія, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також суд враховує думку потерпілого про можливість призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з реальним позбавленням волі.

Отже, суд вважає необхідним затвердити угоду стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 та призначити останньому узгоджену міру покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесено до тяжких злочинів (ч. 5 ст. 12 КК України).

Згідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, яке виразилось у висловленні жалю з приводу скоєного, принесення вибачень потерпілому та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому в розмірі 100 000 грн.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Виходячи з даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , останній раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, працює у ФОП « ОСОБА_8 » на посаді водія, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , також суд враховує думку потерпілого про можливість призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з реальним позбавленням волі.

Таким чином, суд вважає необхідним затвердити угоду стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 та призначити останньому узгоджену міру покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 28.08.2024 року включно, на даний час строк застосування запобіжного заходу сплив. Клопотань про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 28.08.2024 року включно, на даний час строк застосування запобіжного заходу сплив. Клопотань про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2024 року на речові докази, а саме: трактор колісний «МТЗ-50» з погрузочною установкою КУН, тракторний причіп реєстраційний номер АР 06021 марка 2ПТС-4, дискову борону АГД 2.5 м, які вилучено під час огляду місця події на ґрунтовій ділянці, що розташована поблизу домоволодіння № 28 по вул. Санжарській у селі Полтавка Пологівського району Запорізької області.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Розподіл судових витрат, суд здійснює згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, та стягує з кожного обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000850 від 03 квітня 2024 року, яка 24.02.2025 року, укладена між прокурором ОСОБА_3 , і обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в присутності їх захисника адвоката ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24.02.2025 року, покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік та згідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24.02.2025 року, покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік та згідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинувачених не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи № СЕ-19/108-24/6390-ТВ від 15.04.2024 року у сумі 378 грн. 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи № СЕ-19/108-24/6288-АВ від 05.04.2024 року у сумі 1 135 грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи № СЕ-19/108-24/6390-ТВ від 15.04.2024 року у сумі 378 грн. 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи № СЕ-19/108-24/6288-АВ від 05.04.2024 року у сумі 1 135 грн. 92 коп.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2024 року на речові докази, а саме: трактор колісний «МТЗ-50» з погрузочною установкою КУН, тракторний причіп реєстраційний номер АР 06021 марка 2ПТС-4, дискову борону АГД 2.5 м, які вилучено під час огляду місця події на ґрунтовій ділянці, що розташована поблизу домоволодіння № 28 по вул. Санжарській у селі Полтавка Пологівського району Запорізької області.

Речові докази:

- трактор колісний «МТЗ-50» з погрузочною установкою КУН, який перебуває на зберіганні на території спеціального майданчика ГУНП в Запорізькій області, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13, повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;

- тракторний причіп реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка 2ПТС-4, дискову борону АГД 2.5 м, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_11 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Запоріжжя, виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вручити обвинуваченим та прокурору копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1