Справа № 344/5735/25
Провадження № 1-кс/344/2655/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про продовження строків тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000710 від 13.12.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що 12 грудня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом працювали на пилорамі в с. Шепіт Косівського району Івано-Франківської області, та під час обідньої пори, а також ввечері цього ж дня, разом вживали спиртні напої.

У подальшому, 12 грудня 2024 року, в нічний час доби ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на автомобілі марки «Audi Q 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні останнього, їздили по справах у вказаному селі та продовжили розпивати спиртні напої. При цьому, в ніч з 12 грудня 2024 року на 13 грудня 2024 року, ОСОБА_4 , будучи пасажиром автомобіля марки «Audi Q 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , який керував указаним автомобілем, приїхав до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Вийшовши з автомобіля на вулицю біля будинку, ОСОБА_4 почав оглядати авто на предмет наявності ушкоджень, після чого пред`явив претензію ОСОБА_7 за неналежне водіння транспортним засобом, що на його думку призвело до виявлених механічних пошкоджень на ньому. При цьому, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла суперечка, в ході якої вони виражались нецензурною лайкою та почали штовхатись. У зв`язку з указаним, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, через образу на ОСОБА_7 за недбале керування транспортним засобом, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті своєму знайомому. При цьому, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на позбавлення життя іншої людини, ОСОБА_4 взяв до рук ніж, яким наніс не менше 5-ти ударів в життєво важливі ділянки тіла ОСОБА_7 , а саме в область грудної клітки та тулуба потерпілого, у результаті чого спричинив останньому колото-різані поранення грудної клітки та ушкодження серця. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 помер на місці події.

13 грудня 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

14 грудня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а саме вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_4 підтверджується протоколом огляду місця події від 13.12.2024, протоколом огляду трупа ОСОБА_7 , показаннями потерпілої ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом затримання ОСОБА_4 , лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 , показами підозрюваного ОСОБА_4 , іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

15 грудня 2024 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком 60 днів - до 10.02.2025 включно.

07 лютого 2025 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області щодо підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком 60 днів - до 07.04.2025 включно.

Строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000710 від 13.12.2024 закінчується 14.04.2025, однак завершити досудове розслідування у зазначений строк не представляється можливим, оскільки: не закінчено проведення судово-медичної експертизи трупа потерпілого ОСОБА_7 , молекулярно-генетичні експертизи речових доказів, окрім цього, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, щодо відкриття матеріалів іншій стороні та вимоги ст. 291 КПК України щодо складання, вручення та направлення до суду обвинувального акту.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України повністю підтверджується протоколом огляду місця події від 13.12.2024, протоколом огляду трупа ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , протоколом затримання ОСОБА_4 , лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_12 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Також, зважаючи на те, що ризики, які були заявлені слідчим та дослідженні слідчим суддею при обранні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, а тому є всі підстави продовжити строк тримання під вартою підозрюваного в межах строку досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених в ньому, просив клопотання задовольнити.

Захисник щодо задоволення даного клопотання заперечив, вказав, що ризики нічим не обґрунтовані, підозрюваний співпрацює із слідством, не мав умислу щодо вчинення даного злочину, намагався надати медичну допомогу потерпілому. Щомісячно відшкодовує потерпілій шкоду у вигляді грошової компенсації. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні просив застосувати до нього домашній арешт, ризики вважає не обґрунтованими, вину визнає та готовий нести покарання.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

13 грудня 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шепіт Косівського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

14 грудня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а саме вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

15 грудня 2024 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком 60 днів - до 10.02.2025 включно.

07 лютого 2025 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області щодо підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком 60 днів - до 07.04.2025 включно.

03 квітня 2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 14.06.2025 року.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115 КК України.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу тримання під вартою. А саме, завершити проведення судово-медичної експертизи трупа потерпілого ОСОБА_7 , молекулярно-генетичної експертизи речових доказів, виконати вимоги ст. 290 КПК України та прийняти кінцеве рішення у кримінальному провадженні згідно норм КПК України.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює, що йому загрожує покарання виключно у вигляді позбавлення волі та може вчинити такі дії з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- п. 3 - незаконно впливати на свідків та потерпілу, оскільки підозрюваний проживав в одному населеному пункті з указаними учасниками кримінального провадження, знає їхні анкетні данні, номери телефонів, частина свідків є його знайомими або родичами. Зокрема свідок ОСОБА_10 батько, свідок ОСОБА_9 дружина підозрюваного, решта свідків у кримінальному провадженні також знайомі з підозрюваним;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду та переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_4 про факт спричинення смертельних поранень потерпілому ОСОБА_7 у правоохоронні органи одразу не повідомив, швидку медичну допомогу не викликав. Як встановлено, заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому відбувалось на вулиці біля будинку за місцем проживання ОСОБА_4 і такі були заподіяні колюче-ріжучим предметом (зі слів підозрюваного ножем), однак жоден ніж на місці завдання тілесних ушкоджень не виявлено. В будинку за місцем проживання підозрюваного вилучено наявні ножі, по яких проводяться експертизи. За таких обставин є підстави вважати, що будучи на волі підозрюваний може вчинити дії щодо перекручування обставин кримінального провадження, створення версій для зменшення ступеня своєї вини.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України повністю підтверджується протоколом огляду місця події від 13.12.2024, протоколом огляду трупа ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , протоколом затримання ОСОБА_4 , лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_12 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину спрямованого на позбавлення життя особи, вважаю, що розмір застави слід не визначати.

Слідчим суддею не встановлені обставини для відмови у задоволенні даного клопотання, оскільки запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема і домашній арешт, про який просить сторона захисту, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою до 01 червня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України,, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 01 червня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали буде оголошено 03 квітня 2025 року о 16.10 год.