Єдиний унікальний номер № 333/1309/25
Провадження № 1-в/333/80/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника закладу з надання психіатричної допомоги про продовження застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який у стані неосудності вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 345 КК України, за участі прокурора ОСОБА_4 , представника закладу з надання психіатричної допомоги ОСОБА_5 , лікаря-психіатра ОСОБА_6 , особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Для розгляду до суду надійшла заява директора Комунального некомерційного підприємства "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької обласної ради Федір Паталах про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначив, що ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 26.05.2021 до ОСОБА_3 , який у стані неосудності вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 345 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. В подальшому, ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 16.04.2024, ОСОБА_3 було змінено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, строком до шести місяців. За останні шість місяців лікаря-психіатра не відвідував, у зв`язку з загостренням психічного стану двічі перебував на стаціонарному лікуванні з афективно-маячною симптоматикою, остання госпіталізація з 11.09.2024 до 07.10.2024. У зв`язку з нестабільним психічним станом здоров`я, відсутністю критики до хвороби та скоєного правопорушення, комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про наявність для продовження таких заходів.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, просив суд задовольнити заяву.

Лікар психіатр у судовому засіданні підтвердив викладене у заяві, зазначив, що ОСОБА_3 за психічним станом потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

ОСОБА_3 не заперечував проти продовження лікування, вважає, що йому потрібна медична допомога. Його захисник також підтримав вказану заяву.

Прокурор підтримав представника лікарні, не заперечував проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали справи, виснував наступне.

Згідно ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога надається лікарем-психіатром: особі, яка досягла 14 років, на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою.

Амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої письмової згоди особи або без письмової згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду.

У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи письмову заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До письмової заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Статтею 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" передбачено, що примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Відповідно до ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 26.05.2021 до ОСОБА_3 , який у стані неосудності вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 345 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. Ухвала суду набрала законної сили 26.06.2021.

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 16.04.2024, ОСОБА_3 було змінено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, строком до шести місяців.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 10.03.2025, у зв`язку з нестабільним психічним станом здоров`я, відсутністю критики до хвороби та скоєного правопорушення, комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про наявність для продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_3 (а.с.19-20).

Згідно ч. 2-4 ст. 27 Закону України "Про психіатричну допомогу" виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону.

Отже, зважаючи на досліджені судом обставини справи, а саме те, що компетентною комісією лікарів-психіатрів у ОСОБА_3 виявлено ознаки тяжкого психічного розладу, а також встановлено факти про те, що він становить небезпеку для себе і здатен завдати значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги, тому заяву слід задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 95 КК України, ст.ст.12, 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст.ст.369-372, 514 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника закладу з надання психіатричної допомоги про продовження застосування примусового заходу медичного характеру задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у стані неосудності вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.345 КК України, залишити без змін та продовжити примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на шість місяців, тобто до 21 вересня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Комунарський районний суд міста Запоріжжя протягом 7 днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку оскарження ухвали, якщо її не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошений 25.03.2025 о 15 год. 10 хв.

Суддя ОСОБА_1