Справа № 369/1733/25
Провадження №1-кс/369/431/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Києва клопотання начальника Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 27.01.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В ході досудового розслідування встановлено, що 26 січня 2025 року, о 12 годині 11 хвилини до ВП №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від старшого інспектора СРПП ВП №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 з приводу того, що перебуваючи на добовому чергуванні, а саме на маршруті патрулювання Котляр-220, в селі Віта-Поштова, Фастівського району, Київської області, по вулиці Лісова, поряд із будинком №3, було помічено чоловіка, який поводив себе підозріло з метою проведення превентивних заходів згідно ЗУ «Про Національну поліцію» було прийнято рішення про перевірку вказаної особи, в ході перевірки документів було встановлено особу, яким виявився громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході перевірки вказаного громадянина за наявними базами, було встановлено, що відповідно до інформаційного масиву даних ІКС ІПНП ОСОБА_5 , перебуває в розшуку за ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особа що ухиляється від військового призову (мобілізації).

Під час роз`яснення пункту №56 постанови Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 ОСОБА_5 , було повідомлено, що відповідно до інформаційного масиву даних ІКС ІПНП він перебуває в розшуку за ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особа що ухиляється від військового призову (мобілізації) та його буде доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210 КУпАП, у зв`язку з чим останній запропонував неправомірну вигоду працівникам поліції у грошовому еквіваленті за не доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого ОСОБА_5 , було попереджено про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди працівникам поліції, на що останній не відреагував, та поклав грошові кошти в сумі 100 доларів США, між переднім водійським та пасажирським сидінням поряд із місцем розташування перемикача швидкостей службового автомобілю працівників поліції марки «RENAULT» моделі «DUSTER» д.н.з НОМЕР_1 на синьому фоні.

26.01.2025 в період часу з 12 год. 49 хв. по 13 год. 15 хв., в ході огляду місця події, а саме огляду службового автомобіля марки «RENAULT» моделі «DUSTER» д.н.з НОМЕР_1 на синьому фоні, що знаходився на узбіччі вулиці Лісова, поряд із будинком №3, в селі Віта-Поштова, Фастівського району, Київської області між переднім водійським та пасажирським сидінням в місці розташування перемикача швидкостей вказаного вище службового автомобілю було виявлено грошові кошти в розмірі 100 доларів США однією купюрою, а саме:

- купюра номіналом 100 доларів США серія № PL32327013J- які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані грошові кошти в розмірі 100 доларів США серія № PL32327013J, було вилучено зі службового автомобіля марки «RENAULT» моделі DUSTER д.н.з НОМЕР_1 на синьому фоні та поміщено до спеціального пакету Національної поліції України CRI 1191513, після чого опечатано в присутності усіх учасників.

27.01.2025 відомості за даним фактом СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

27.01.2025 року вказані грошові кошти начальником СВ ВП №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000022 від 27 січня 2025 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані грошові кошти, необхідно накласти арешт для запобігання можливості її пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі предметом вчинення злочину, знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У даному випадку грошові кошти в сумі 100 доларів США, які було вилучено зі службового автомобіля марки «RENAULT» моделі «DUSTER» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на синьому фоні та поміщено до спеціального пакету Національної поліції України CRI 1191513, після чого опечатано в присутності усіх учасників, є предметом неправомірної вигоди, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки вони доводять наявність об`єктивної сторони злочину, що розслідуються, та можуть бути використані для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, прокурор просив суд накласти арешт шляхом встановлення заборони на відчуження, розпорядження та користування на грошові кошти в розмірі 100 доларів США однією купюрою, а саме:

- купюра номіналом 100 доларів США серія № PL32327013J - які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон: НОМЕР_2 , що виявлені та вилучені 26.01.2025 в період часу з 12 год. 49 хв. по 13 год. 15 хв., в ході огляду місця події, а саме службового автомобілю марки «RENAULT» моделі «DUSTER» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на синьому фоні, що знаходився на узбіччі вулиці Лісова, поряд із будинком №3, в селі Віта-Поштова, Фастівського району, Київської області.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує можливість використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 27.01.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом встановлення заборони на відчуження, розпорядження та користування на грошові кошти в розмірі 100 доларів США однією купюрою, а саме:

- купюра номіналом 100 доларів США серія № PL32327013J - які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон: НОМЕР_2 , що виявлені та вилучені 26.01.2025 в період часу з 12 год. 49 хв. по 13 год. 15 хв., в ході огляду місця події, а саме службового автомобілю марки «RENAULT» моделі «DUSTER» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на синьому фоні, що знаходився на узбіччі вулиці Лісова, поряд із будинком №3, в селі Віта-Поштова, Фастівського району, Київської області.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1