Справа № 587/4718/24
УХВАЛА
У провадженні Сумського районного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість призначення вказаного кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Обвинувачений та його захисник не заперечували стосовно призначення справи до судового розгляду.
Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, виходячи з такого.
Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, відсутні.
Під час підготовчого судового засідання обговорені питання, передбачені ч. 2 ст. 315 КПК України, щодо дати, місця проведення судового розгляду, відкритого чи закритого судового розгляду, з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, розглянуті клопотання.
Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
Вказане кримінальне провадження підсудне Сумському районному суду Сумської області.
Таким чином, суд вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Під час досудового розслідування до підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк тримання під вартою закінчується 23 грудня 2024 року.
Враховуючи закінчення строку дії запобіжного заходу, сторона обвинувачення у підготовчому судовому засіданні клопотала про продовження строку тримання під вартою строком на 60 днів без права внесення застави. Клопотання отримане обвинуваченим у встановленому КПК України порядку та мотивоване тим, що застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 обґрунтоване можливістю настання ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою, та свідчить про відсутність підстав для визначення мінімального розміру застави. Крім того, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор підтримав раніше подане клопотання із зазначених вище підстав та зазначив, що у разі застосування судом застави, не заперечує проти її застосування.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання. Вказала, що ризики, зазначені прокурором, є необгрунтованими, її підзахисний тривалий час захищає Батьківщину, раніше на всі виклики до органів досудового розслідування та суду з`являвся особисто. Підстав для продовження строку тримання під вартою не має. Просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, та визначити підзахисному інший більш м`який запобіжний захід, зокрема заставу у мінімальному розмірі.
У судовому засіданні обвинувачений повністю підтримав захисника та просив застосувати запобіжний захід у вигляді застави або домашнього арешту, запевнив, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу порушувати його не буде.
Згідно з ч. 4 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
За вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, серед іншого, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
Крім того, відповідно до вимог ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 402 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Беручи до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, враховуючи, що розгляд справи в межах обраного запобіжного заходу є не можливим, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, суд виходить з того, що ризики, наявність яких була підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на цей час не зменшились і не відпали, а тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до обвинуваченого в силу вимог КПК України, які визначають безальтернативність вказаного запобіжного заходу в кримінальних провадженнях такої категорії.
Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, ст. 402 КК України.
В той же час суд вважає за можливе визначити розмір застави з урахуванням даних про особу, характер злочину, що інкримінується на цей час, його вік, майновий та сімейний стан, стан здоров`я, обставини, що зумовили вчинення кримінального правопорушення, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і приходить до висновку, що розмір альтернативного заходу у виді застави потрібно визначити в межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід є дієвим, тому з метою забезпечення вказаних ризиків, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченому ОСОБА_5 доцільно продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного заходу у виді застави.
Керуючись ст. ст. 182, 183, 314-316, 331 КПК України, суд
Клопотання прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 лютого 2025 року включно.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали, тобто до 17 лютого 2025 року.
У разі внесення застави та після звільнення з-під варти, покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на перетин кордону України.
5) утримуватись від спілкування зі свідками.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у вказаній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суд.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити заставодавцю та обвинуваченому, що згідно з ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. А після звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд відповідно до ч. 10 ст. 182 КПК України вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, направити Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1