Справа № 462/2007/25
провадження 1-кс/462/484/25
У Х В А Л А

24 березня 2025 року слідча суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 перевіривши клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту,

встановила:

24.03.2025 ОСОБА_2 звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із заявою про скасування арешту на транспортний засіб Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

При цьому, відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України, обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Проте, з наданих суду матеріалів не можливо встановити, що особа, яка заявила клопотання про скасування арешту майна або володілець майна, були відсутні під час розгляду клопотання про його арешт, оскільки ніяких доказів, а насамперед, судового рішення, на підставі якого було накладено арешт, суду не надано. Доказів на обгрунтування того, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано заявником також не надано.

Окрім того, в матеріалах клопотання відсутні відомості про особу, за клопотанням якої було накладено арешт на майно та яку необхідно повідомити про час та місце розгляду справи.

Так, частиною 6 статті 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться, верховенство права, законність, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Враховуючи вищевикладені обставини, які перешкоджають призначенню клопотання та розгляду такого у відповідності до правил, визначених ст. 174 КПК України, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає поверненню особі, що його подала.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 174 КПК України, суд

постановив:

клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту повернути заявнику.

Роз`яснити заявникові, що повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідча суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали міститься в матеріалах справи №462/2007/25. Ухвала 25.03.2025 набрала законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Слідча суддя: ОСОБА_1