Справа № 146/1558/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тульчина об`єднані кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Городок, Ружинський район Житомирська область, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_2 , військовозобов`язаного, раніше судимого, востаннє 31.08.2023 Томашпільським районним судом Вінницької області за ст. 126-1 КК України, до покарання у виді арешту строком на 5 місяців, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст. 126-1 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім?ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім?єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб,: спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров?ю особи.

Відповідно до ст. 1 п. 17 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно п. 4, ч. 2, ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Так, 17.12.2022, біля 21:40 год ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив в адресу своєї матері ОСОБА_7 домашнє насильство психологічного характеру.

За вказані дії ОСОБА_3 відповідно до постанови Томашпільського районного суду № 146/138/23 від 01.02.2023 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 536,80 грн.

Крім того, 24.01.2023 біля 22:25 год., ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання висловлювався в адресу своєї матері ОСОБА_7 нецензурною лайкою, чим вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру.

Також, 28.01.2023 біля 07:00 год, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання висловлювався в адресу своєї матері ОСОБА_7 нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. За вищевказані дії, які відбувались 24 та 28 січня 2023 року ОСОБА_3 притягнено до адміністративної відповідальності, що передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та відповідно до постанови Томашпільського районного суду № 146/156/23 від 02.02.2023 та № 146/201/23 від 14.02.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні даних адміністративних правопорушень та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 536,80 грн.

Крім того, 06.03.2023 біля 20:00 год ОСОБА_3 будучи особою яка раніше вчиняла насильство в сім?ї відносно своєї матері ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , повторно усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку та у молодому віці, діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім?ї, на грунті неприязних відносин, вчинив щодо своєї матері ОСОБА_7 фізичне насильство, яке виразилось у тому, що він умисно, кулаком правої руки наніс один удар останній у область голови з лівої сторони та дії психологічного насильства, що виразились в словесних образах нецензурною лайкою та демонстрації своєї фізичної переваги, тим самим завдав шкоду психічному здоров?ю потерпілої.

Ha основі зазначених вище фактів відносно ОСОБА_3 21.04.2023 до Томашпільського районного суду Вінницької області направлено обвинувальний акт за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, на основі якого 31.08.2023 Томашпільський районний суд Вінницької області ухвалив вирок, яким визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді арешту строком на 5 (п?ять) місяців.

Крім того, 19.06.2023 біля 19:00 год ОСОБА_3 будучи особою яка раніше вчиняла насильство в сім?ї відносно своєї матері ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку та у молодому віці, діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім?ї, на грунті неприязних відносин, вчинив щодо своєї матері ОСОБА_7 дії психологічного насильства, що виразились в словесних образах нецензурною лайкою та демонстрації своєї фізичної переваги, тим самим завдав шкоду психічному здоров?ю потерпілої.

Разом з тим, 23.06.2023 ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку та у молодому віці, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім?ї, на території домогосподарства, де проживає спільно зі своєю матір?ю, повторно вчинив фізичне насильство, яке виразилось у тому, що він умисно, дерев?яною палицею наніс чотири удари ОСОБА_7 по правій та лівій руці спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді, синців обох пліч і обох передпліч, супроводжуючи свої дії із психологічним насильством, у вигляді словесних погроз до своєї матері ОСОБА_7 , яке виразилось у тому, що він умисно, залякував свою матір погрозами.

У подальшому, за вказані вище факти, відносно ОСОБА_3 15.07.2023 до Томашпільського районного суду Вінницької області направлено обвинувальний акт за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Крім того, 31.08.2023 біля 18:00 год, ОСОБА_3 будучи особою яка раніше вчиняла насильство в сім?ї відносно своєї матері ОСОБА_7 , повторно, діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку та у молодому віці, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім?ї, на грунті неприязних відносин, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив щодо своєї матері ОСОБА_7 дії фізичного насильства, що виразилось в демонстрації своєї фізичної переваги - нанесенні ударів кулаками, штовханні в спину, що призвело до падіння, тим самим спричинив тілесні ушкодження потерпілій у вигляді синця і саднів спинки носа, крововилива волосяної частини голови, супроводжуючи свої дії із психологічним насильством, у вигляді нецензурної лайки та словесних погроз до своєї матері ОСОБА_7 .

Систематичні протиправні дії ОСОБА_3 призвели до фізичних та психічних страждань ОСОБА_7 , а також погіршення якості її життя, вона перебуває у пригніченому тривожному стані та хоче захиститись від насильства сина.

Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 спричинено фізичні та психологічні страждання.

Однак, ОСОБА_3 на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 19.06.2023 біля 19:00 год, ОСОБА_3 будучи особою яка раніше вчиняла насильство в сім?ї відносно своєї матері ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 повторно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку та у молодому віці, діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім?ї, на грунті неприязних відносин, вчинив щодо своєї матері ОСОБА_7 дії психологічного насильства, що виразились в словесних образах нецензурною лайкою та демонстрації своєї фізичної переваги, тим самим завдав шкоду психічному здоров?ю потерпілої.

Крім того, разом із вчиненням психологічного насильства відносно своєї матері, 23.06.2023 ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку та у молодому віці, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім?ї, на території домогосподарства, де проживає спільно зі своєю матір?ю, повторно вчинив фізичне насильство, яке виразилось у тому, що він умисно, дерев?яною палицею наніс чотири удари ОСОБА_7 по правій та лівій руці спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синців обох пліч і обох передпліч, супроводжуючи свої дії із психологічним насильством, у вигляді словесних погроз до своєї матері ОСОБА_7 , яке виразилось у тому, що він умисно, залякував свою матір погрозами.

Систематичні протиправні дії ОСОБА_3 призвели до психічних страждань ОСОБА_7 , та погіршення якості її життя, вона перебуває у пригніченому тривожному стані та хоче захиститись від насильства.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю і пояснив суду, що обставини викладенні в обвинувальному акті ним визнаються і не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні просила суворо не карати обвинуваченого.

Відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів провадження.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , у домашньому насильстві, яке полягає в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства, щодо своєї матері, що призводить до страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, у судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень, відповідно до характеристики виконавчого комітету Томашпільської селищної ради № 36 від 04.09.2023 ОСОБА_3 характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, підтримує зв`язки із сумнівними особами, на нього неодноразово надходили скарги від жителів села, вчиняє постійні насилля над матір`ю (том 2 а.с. 27), останній в психіатра на обліку не перебуває, у лікаря нарколога перебуває на обліку з 2021 (том 2 а.с. 29), до КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» обвинувачений не звертався за медичною допомогою (том 2 а.с. 30), згідно інформації КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» № 3026 від 11.09.2023, ОСОБА_3 з 29.01.2019 знаходиться під диспансерним наркологічним спостереженням з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю (том 2 а.с. 31), відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 237 від 21.09.2023, у ОСОБА_3 виявлені психічні розлади у вигляді розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (том 2 а.с. 35-38), згідно довідки про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_3 систематично вчиняє адміністративні правопорушення (том 2 а.с. 40), в силу ст. 89 КК України не судимий (том 2 а.с. 41-43), а також обсяг і характер вчиненого кримінально-караного діяння.

Обставиною, згідно ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання суд визнає вчинення злочину особою повторно та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50, ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 в межах санкції визначеної ст. 126-1 КК України, у виді обмеження волі.

На переконання суду дане покарання, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи.

Також в даному випадку суд вважає недоцільним застосовувати до обвинуваченого обмежувальні заходи, передбачені ст. 91-1 КК України.

На стадії досудового розслідування та під час судового розгляду обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому відсутні підстави для його обрання до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67, 126-1 КК України, ст. 349, 369 - 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання на виконання цього вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій, її представнику та прокурору.

Суддя: