Справа №295/1793/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянув клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою, подане в кримінальному провадженні № 0001612 від 13.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні зазначає, що 28.09.2023 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, ОСОБА_4 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації до Збройних Сил України.

28.09.2023 відповідно до наказу № 279 командира в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону в/ч НОМЕР_1 .

У відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пропозиції щодо введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях на розгляд Президентові України подає Рада національної безпеки і оборони України.

У разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, підлягає негайному оголошенню через засоби масової інформації або оприлюдненню в інший спосіб.

У разі оголошення указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Верховна Рада України збирається на засідання у дводенний строк без скликання та розглядає питання щодо затвердження указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у порядку, встановленому Конституцією України та Регламентом Верховної Ради України.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або

в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, офіційно оприлюднюється разом із законом щодо затвердження такого указу Президента України та набирає чинності одночасно з набранням чинності таким законом.

Воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.

До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався востаннє 23.07.2024 Указом Президента України № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-IX.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України.

Тобто, воєнний стан в України введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, 23.07.2024 Указом Президента України № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-IX, тобто станом на 15.11.2023 припинено або скасовано не було.

Так, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем за мобілізацією, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем за мобілізацією, перебуваючи на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону в/ч НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 15.11.2023 самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків у військовій частині та визначених місцях служби до 01.10.2024, коли прибув до органу досудового розслідування.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 та визначених місцях служби з 15.11.2023 по 01.10.2024 військовослужбовець ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконує, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини не повідомив та проводить час на власний розсуд.

01 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.

Цього ж дня, ОСОБА_4 вручено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вручено повістку про виклик на 07.10.2024.

За викликом підозрюваний не з`явився, причини неявки не повідомляв, місце знаходження підозрюваного невідоме.

12.11.2024 підозрюваний ОСОБА_4 оголошений у розшук.

Цього ж дня, досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено.

04.02.2025 провадження відновлено у зв`язку встановленням місця перебування підозрюваного, якого доставлено військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 до органу досудового розслідування.

04.02.2025 підозрюваний ОСОБА_4 затриманий на підставі ст. 615 КПК України у зв`язку з тим, що виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи підозрюваної у вчиненні злочину.

05.02.2025 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.02.2025 включно.

20.02.2025 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного західу у вигляді тримання під вартою до 23.02.2025 включно.

24.02.2025 прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону затверджено обвинувальний акт, який скеровано на розгляд Житомирського районного суду Житомирської області.

Підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні було призначено на 18.03.2025 однак у зв`язку із перебуванням головуючого судді ОСОБА_6 у відпустці вказане підготовче судове засідання не відбулось.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 закінчується 21.03.2025, однак за інформацією із веб-порталу ОСОБА_8 наступне судове засідання ще не призначено.

Прокурор вказує на продовження існування ризиків, що полягають у можливості обвинуваченого переховуватись від суду, та просить продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 30 днів.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до положень ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді від 20.02.2025 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 21.03.2025 включно, визначено розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень).

На час розгляду клопотання слід визнати передбачуваним ризик, зазначений у клопотанні та оцінка якому надавалась слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також при продовженні строків тримання під вартою. Таким, зокрема, є ризик можливого переховування обвинуваченого від суду.

До вказаного висновку слідчий суддя приходить як з врахуванням тяжкості покарання, яке загрожує особі в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, так і інших відомостях про особу, її соціальних зв`язках.

З огляду на тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеру дій, які виявляють відповідне кримінальне правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про продовження існування наведеного ризику на високоймовірному рівні.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами ст. ст. 176-178, 183, 184, 194, 199 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 30 днів.

Визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.04.2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно визначити запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у строк дії ухвали на спеціальний рахунок територіального управління ДСА.

Розмір застави визначити у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому обвинуваченй зареєстрований (проживає) без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання обвинуваченого під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1