Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/38/2025 Справа № 553/4161/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за №0000930 від 14.09.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло вказане кримінальне провадження.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, при цьому зазначено, що ризики встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не перестали існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вказали на зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просили застосувати до обвинуваченого заставу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово було продовжено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, що відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років; вік обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків; те що обвинувачений офіційно не працевлаштований; має місце реєстрації; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; оголошувався у розшук, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, щодо якого на розгляді у суді перебуває обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України.

Врахування тяжкості кримінального правопорушення має свій раціональний зміст, оскільки така обставина свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжке кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, беручи до уваги суворість передбаченого покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, що є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від суду.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд враховує, що судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні не завершено, а тому існує певна ймовірність того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час розгляду клопотання прокурора судом вивчалась можливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, на теперішній час існування ризиків, що стали підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу продовжують мати місце і не зменшились та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, що мають вагоме значення для вирішення цього питання, суд доходить висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим та не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Оскільки спливає строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити дію існуючого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства щодо потерпілого, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави у вказаному кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Таким чином, у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника слід відмовити, клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст. 177,178, 183, 197, 331, 369, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника.

Задовольнити клопотання прокурора.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 15 березня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Роз`яснити, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Cуддя- ОСОБА_1