Справа № 632/201/25
провадження № 1-кп/632/123/25

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року місто Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Первомайський Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого менеджером з постачання у ТОВ КВФ «Рома», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 08 січня 2024 року, близько п`ятнадцятої години, перебуваючи на автомобільній дорозі Р-51 сполученням «Мерефа Лозова - Павлоград», між селом Новоберецьке та селищем Трійчате Лозівського району Харківської області, здійснюючи керування на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «VOLKSWAGEN» модель «CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить на праві власності ТОВ КВФ «Рома», та який на той момент перебував у його фактичному володінні і користуванні, рухаючись у напрямку міста Златопіль Лозівського району Харківської області, побачив на шляху прямування перешкоду у виді вимушено зупиненої колони попутних транспортних засобів.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 не обравши безпечну швидкість для руху, не зменшивши її аж до зупинки транспортного засобу, чим грубо порушив вимоги пункту 12.3. розділу 12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, яким передбачено, що у разі виникнення перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого, бажаючи уникнути зіткнення з колоною техніки, виїхав на зустрічну смугу для руху, де зіткнувся із транспортним засобом - автомобілем марки «КрАЗ 6446», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди - зіткнення вказаних транспортних засобів, пасажир автомобіля марки «КрАЗ» ОСОБА_7 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження у виді часткового пошкодження акроміально - ключичного зчленування справа, вивиху акроміально - ключичного суглобу 2-3 ст., відвідної контрактури правого плечового суглобу.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 12.3. розділу 12 Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, подав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, та закриття кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що шкода, яка була йому завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована ОСОБА_4 в добровільному порядку та у повному обсязі, претензій до обвинуваченого він не має, цивільний позов заявляти не буде.

Разом із цим потерпілий зазначив, що він примирився із ОСОБА_4 .

Правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності згідно із ст. 46 КК України йому відомі.

Водночас, ОСОБА_7 просив розгляд клопотання провести без його участі у зв`язку з проходженням військової служби.

У свою чергу захисник, діючи в інтересах обвинуваченого, подав до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, яке за своїм змістом є аналогічним клопотанню потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив задовольнити зазначені вище клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, та закриття кримінального провадження.

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.

Захисник підтримавши позицію обвинуваченого просив задовольнити як своє клопотання, так і клопотання потерпілого.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , оскільки клопотання є законними та обґрунтованими.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши доводи клопотань як захисника, так і потерпілого та матеріали кримінального провадження, суд доходить наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою, закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Умовою звільнення особи (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням із потерпілим, є вчинення нею вперше нетяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до необережного нетяжкого злочину.

При цьому, звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження, у зв`язку з примиренням із потерпілим, можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди ст. 46 КК України, п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності».

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України суд може прийняти у підготовчому судовому засіданні рішення про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої частиною 2 ст. 284 КПК України, а саме - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер висунутого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на звільненні його від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ст. 46 КК України, та закритті кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілим, добровільно та повністю відшкодував завдані збитки, у потерпілого відсутні претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, суд звільняє ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, і кримінальне провадження подальшим провадженням закриває.

Запобіжний захід не застосовувався.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Так, згідно із постановою Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17 КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати у даному провадженні становлять 11142 гривні 60 коп., які складаються з наступного:

- витрат на проведення судової експертизи в сумі 6367 гривень 20 коп.;

- витрат на проведення судової експертизи в сумі 4775 гривень 40 коп.

Враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно із ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11 січня 2024 року, слід скасувати.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенні відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 46 КК України, керуючись ст. ст. 284 288, 314 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника та потерпілого про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Процесуальні витрати, в сумі 11142 гривні 60 коп., стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11 січня 2024 року на автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль марки «КрАЗ 6446», реєстраційний номер НОМЕР_4 , відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України - повернути власникам (законним володільцям).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня оголошення.

Суддя:ОСОБА_1