Справа № 932/8815/24
Провадження № 1-кс/932/3160/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у не розгляді клопотання,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області, який проводить досудове розслідування кримінального провадження № 0001862 внесеного в ЄРДР 24.05.2024 р. за ч. 4 ст. 185 КК України розглянути клопотання ОСОБА_3 від 19.09.2024 р. про проведення слідчих дій.

В обґрунтування скарги, зазначає, що 21.05.2024 року в СВ Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області від нього була прийнята заява про вчинене кримінальне правопорушення, а саме викрадення автомобіля ВАЗ 21053 д/н НОМЕР_1 , 1995 р. випуску, який належить на праві власності ОСОБА_4 . Вказане кримінальне правопорушення було внесено 24.05.2024 р. в ЄДРДР за № 0001862 за ч. 4 ст. 185 КК України. Автомобіль знаходився у нього на праві користування згідно п.2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 : «Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб».

В 2016 році після реєстрації власник автомобіля передала йому оригінал свідоцтва про його реєстрацію 14.04.2016 року. З цього моменту та до 2019 року (до моменту його виселення) він користувався автомобілем і він знаходився за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, яка була приватизована ним, та до цього часу він є її власником. Також до цього часу оригінал свідоцтва про реєстрацію автомобіля знаходиться у нього. Викрадення автомобіля порушує його право користування (майнове право, тобто обмежене право власності) і йому нанесена матеріальна шкода в розмірі його вартості 42897,69 грн , згідно висновку судового експерта від 16.07.2024 р. № СЕ-19/104-24/27712- АВ, наявного в матеріалах кримінального провадження. Після того як він дізнався про викрадення автомобіля почав нервувати, не міг спокійно спати вночі, йому доводилося користуватися послугами таксі (витрачати кошти на замовлення таксі), користуватися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Крім того, моральна шкода заподіяна йому, полягає в отриманих та триваючих до цього часу моральних стражданнях у зв`язку з порушенням його права користування автомобілем. З моменту викрадення автомобіля і до цього часу було порушено його нормальний спосіб життя, що в свою чергу суттєво вплинуло і порушило його соціальні зв`язки. Фактичне позбавлення його автомобіля порушило нормальний стан його життя, і таким чином, змушує відчувати моральне страждання, що є очевидним фактом. Розмір моральної шкоди оцінюю в 20000,00 грн. Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області від 13.09.2024 року відмовлено у визнанні його потерпілим по надуманим мотивам .

Через канцелярію СВ Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області 20.09.2024 року він подав клопотання від 19.09.2024 року про наступне:

- залучити його до участі в кримінальному провадженні в якості потерпілого;

- долучити до матеріалів кримінального провадження копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 14.04.2016 року автомобіля ВАЗ 21053 д/н НОМЕР_1 , 1995 р. випуску, як доказ його статусу користувача Автомобіля;

- долучити до матеріалів кримінального провадження копію полісу № АК/5009983 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.10.2016 року, страховик ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», як доказ його статусу користувача автомобіля;

- долучити до матеріалів кримінального провадження копію державного акту на право його власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 155107 від 05.03.2007 року, як доказ того, що автомобіль знаходився на цій земельній ділянці;

- долучити до матеріалів кримінального провадження копію витягу з інформаційної довідки № 244299776 від 14.02.2021 року (1-2 стор), як доказ того, що він є власником земельної ділянки, та вона зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- долучити до матеріалів кримінального провадження копію план-схеми земельних ділянок співвласників з зазначенням місця знаходження автомобіля;

- допитати його в якості потерпілого, в тому числі з питань:

- в кого знаходився оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 14.04.2016 року на автомобіль з моменту реєстрації по даний час?

- де знаходився оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 14.04.2016 року на автомобіль з моменту реєстрації по даний час ?

Також в своєму клопотанні просив повідомити його про результати розгляду клопотання, але до цього часу відповідь слідчого не була вручена та засобами поштового зв`язку не отримана. Також слідчий йому не телефонував про результати розгляду клопотання. Бездіяльність слідчого, яка пов`язана з не розглядом клопотання від 19.09.2024 року вважаємо незаконною.

Протокол автоматичного визначення слідчого судді від 27.09.2024 року скаргу передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

В судове засідання заявник не з?явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності скаржника, скаргу підтримує в повному обсязі.

Представник СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання представника не направили, їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішень у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007, «Трух проти України» від 14.10.2003, особа у розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце та час розгляду справи, вжито всіх заходів щодо забезпечення процесуальних прав особи, яка подала скаргу, будучи обізнаним про наявність в провадженні суду скарги, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справ, заявниця не вжила заходів для явки до суду, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, беручи до уваги суспільну увагу до розгляду такої категорії справ, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка подала скаргу.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності вказаних осіб.

У зв`язку з цим та у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 8, 9 КПК України передбачено - кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Нормами ст. ст. 3, 8, 55, 64 Конституції України встановлено засади верховенства права - що надає можливість безпосередньо, на підставі Конституції, негайно оскаржувати будь-які дії чи бездіяльність посадових осіб до суду, без жодних умов і обмежень.

Згідно ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Якщо інше не передбачено КПК України, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу до будь-яких засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Конституційний Суд України у рішенні від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 зазначив, що права на судовий захист належить до основних, невідчужуваних прав і свобод людини і громадянина. У п. 3.2 рішення Конституційного Суду України 30 червня 2009 року у справі №1-17/2009 зазначено, що до повноважень судів загальної юрисдикції відноситься судовий контроль за дотриманням законності в діяльності правоохоронних органів в період проведення дізнання та досудового слідства.

Згідно п. 1.3. Узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування № 9-49/0/4-1 від 12.01.2017 року бездіяльність, яка полягає в не вчиненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України. Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком учинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк, не більший за 3 дні з моменту подання, і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 20.09.2042 року ОСОБА_3 до канцелярії ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області подав клопотання від 19.09.2024 року.

Згідно із ч. 1 ч. 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин-надіслати її.

Як вбачається з матеріалів скарги, заявника, на момент подання скарги до слідчого судді, органом досудового розслідування не надано вмотивованої постанови за результатами розгляду клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які, зокрема, полягають у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, оскільки клопотання ОСОБА_3 не було розглянуто слідчим в строк не більше трьох днів з моменту подання, оскільки про результати розгляду клопотання не був повідомлений заявник, відтак прихожу до висновку про те, що скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у не розгляді клопотання, слід задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 214, 220, 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у не розгляді клопотання - задовольнити.

Зобов`язати слідчого, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001862 від 24.05.2024 року, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 19.09.2024 року, та повідомити його про результати розгляду клопотання у визначений КПК України спосіб.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5