Справа № 214/1803/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 19.01.2025, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 04 березня 2025 року вищезазначене кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні подав до суду письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ще на два місяці, оскільки продовжують існувати ризики, що дають достатньо підстав вважати про можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, яке в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив суд змінити запобіжний захід його підзахисному на домашній арешт, оскільки раніше встановлені одні ризики зменшились, а інші перестали існувати, на які посилається прокурор, оскільки ОСОБА_4 з місця події не втікав, а дочекався приїзду працівників поліції, а отже він не мав намірів переховуватись від слідства та суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника ОСОБА_5 та просив змінити обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. При цьому вказав, що вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнає в повному обсязі.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора щодо доцільності продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до положень ч. 3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

В свою чергу, положенням ч.ч. 1, 2, 3 ст.331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.01.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.03.2025 включно.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 21.01.2025 та встановлених судом обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до змісту ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, і хоча зазначена обставина сама по собі не може бути підставою для існування ризику, що обвинувачений може переховуватись від суду, однак суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а тому є підстави вважати, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину і розмір покарання, яке йому може загрожувати при доведені стороною обвинувачення його вини, з метою уникнення відповідальності може переховуватись від суду.

За таких обставин, суд вважає, що встановлені в судовому засіданні обставини в їх сукупності дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та знаючи про тяжкість покарання у разі визнання його винним, може переховуватись від суду, а також у незаконний спосіб впливати на свідків, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням викладеного, враховуючи положення ст.ст. 177, 178 КПК України, та раціональність співставлення обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з раніше встановленими ризиками, які продовжують існувати на даний момент, враховуючи відсутність обставин, які б давали можливість гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 без застосування найсуворішого запобіжного заходу, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора щодо доцільності продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою строком на 60 діб.

При цьому, суд відхиляє позицію прокурора про наявність підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки існування такого ризику судом не встановлено, як і не було встановлено при обранні останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, суд не може погодитись з доводами захисника адвоката ОСОБА_5 та його підзахисного обвинуваченого ОСОБА_4 про відсутність підстав для застосування до останнього найсуворішого запобіжного заходу та можливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки встановлені вище обставини дають змогу беззаперечно стверджувати, що запобігти встановленим вище ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, неможливо.

В свою чергу, суд вважає, що посткримінальна поведінка обвинуваченого

ОСОБА_4 , якому інкримінується вчинення умисного тяжкого насильницького злочину проти життя та здоров`я особи похилого віку жіночої статі у стані алкогольного сп`яніння, не спростовує доводів прокурора про продовження існування раніше встановлених ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 182, 315, 323, 369, 371 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 травня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений та проголошений 12 березня 2025 року о 12:50 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1