Справа №766/3968/24
н/п 1-кп/766/2887/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття кримінального провадження

28.01.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду м. Херсона, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000009 від 02.01.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсона, громадянки України, з базовою середньою освітою, неодруженої, не працюючої, неповнолітніх утриманців та осіб похилого віку не маючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої:

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

15.03.2024 на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000009 від 02.01.2024 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.03.2024 вищезазначене кримінальне провадження призначено до підготовчого судового розгляду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.01.2025 вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

З обвинувального акту №0000009 від 02.01.2024 та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 02.01.2024 року приблизно о 15-00 год. переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, в умовах воєнного стану, знаходячись за адресою: Острівське шосе,32 у м. Херсоні, подолавши перешкоду у вигляді бетонного паркану, проникла до території ТОВ «Дніпровське підприємство ЕРА» розташованого за адресою: м. Херсон, Острівське шосе,32, звідки здійснила крадіжку 20 газоблоків моделі D-400 С2 (200х300х610) 1 сорту, загальна вартість яких становить 2635,20 грн., в результаті чого заподіяла потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму - 2635,20 грн.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого сховища, вчинене в умовах воєнного стану.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. (ч. 3 ст. 479-2 КПК України).

Під час судового засідання захисником ОСОБА_4 , та обвинуваченою ОСОБА_5 , заявлено та підтримано клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з набуттям чинності 09.08.2024 Закону України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна) на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти клопотання захисника та обвинуваченої та вважав за можливе вирішити питання щодо закриття кримінального провадження з підстав визначених захисником обвинуваченої ОСОБА_4 ..

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та наявні матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст.51 КпАП України, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

З 01.01.2024 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 в сумі 3028 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2024 році складала 1514 грн. (3028 грн. х 50%).

Кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_5 , вчинене нею у 2024 року. Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку). У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Згідно нової редакції ст.51 КпАП України, відповідальність за ч.1 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідальність за ч.2 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Станом на час вчинення кримінального правопорушення (02.01.2024) викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

При цьому ОСОБА_5 , обвинувачується у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого сховища, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Зі змісту обвинувального акту, складеного у кримінальному провадженні, внесеному 02.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009, вбачається що суспільно-небезпечні діяння, які мали місце 02.01.2024 року, вчинені ОСОБА_5 , підпадають під ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України. Діями ОСОБА_5 , було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ТОВ «Дніпровське підприємство ЕРА» у розмірі 2635,20 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на 01.01.2024 складав 3028 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2024 році складала - 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 , суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3 028 гривень (1 514?2 = 3 028).

Оскільки згідно обвинувального акту вартість майна, яким ОСОБА_5 , заволоділа шляхом крадіжки 02.01.2024 становить 2635,20 гривень, тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2024 році (3 028 гривень), тому ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд вважає, що вказані дії ОСОБА_5 , не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Водночас відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Також, згідно із ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, у ч. 6 ст. 3 КК України встановлено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (№3886-ІХ від 18.07.2024), що набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими змінено розмір вартості майна на момент вчинення правопорушення - до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кваліфікації як дрібного викрадення чужого майна. У той же час, даний розмір вартості майна є критерієм розмежування кримінально-караного викрадення чужого майна, передбаченого ст. 185 КК України, від дрібного викрадення такого майна.

Згідно ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, коли втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченої ОСОБА_5 , яка надала згоду на закриття кримінального провадження щодо неї з підстави, передбаченого п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження, вирішенню підлягають і такі питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів (ч. 1 ст.118 КПК України). Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК.

Згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння, й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК).

У такому випадку, керуючись засадами справедливості та враховуючи загально дозвільний тип правового регулювання кримінального провадження, наявність факту понесення органом досудового розслідування матеріальних витрат, пов`язаних зі здійсненням кримінального провадження, не може бути приводом для стягнення з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння, таких витрат.

Отже, заявлені стороною обвинувачення витрати на залучення експерта, здійснені за рахунок державного бюджету підлягають віднесенню на користь держави.

Долю речових доказів, лише щодо яких надані відомості, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України,

Керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 284-287, 288, 369, 372, 479-2 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_4 , та обвинуваченої ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000009 від 02.01.2024 в частині обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке мало місце 02.01.2024 року закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набуттям 09.08.2024 чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Витрати на залучення експерта в розмірі 260 гривень віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- газобетонні блоки білого кольору, розміром 300х200х610 в кількості 20 шт., які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого - вважати повернутими .

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

.

СуддяОСОБА_1