Справа № 761/549/25
Провадження № 1-кс/761/1297/2025
У Х В А Л А

Іменем України

20 лютого 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , від 28.06.2024 року, про закриття кримінального провадження № 0001605 від 30.12.2021 року

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , від 28.06.2024 року, про закриття кримінального провадження № 0001605 від 30.12.2021 року.

Скаржник зазначає, що слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001605 від 30.12.2021 року.

28.06.2024 року слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0001605 від 30.12.2021 року.

Скаржник вважає рішення слідчого про закриття кримінального провадження передчасним, необґрунтованим та незаконним, а тому просить слідчого суддю його скасувати.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив слідчого суддю її задовольнити.

Слідчий будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду. Також від слідчого на адресу суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0001605 від 30.12.2021 року.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Встановлено, що постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , від 28.06.2024 року, було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0001605 від 30.12.2021 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно до ст. 2 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

В своїй скарзі скаржник зазначає, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без дослідження усіх обставин кримінального правопорушення.

При цьому, аргументуючи висновок про закриття провадження, слідчий вказує: «…проведеним комплексом слідчих та розшукових дій під час досудового розслідування не встановлено достатніх доказів та підстав для оголошення будь-якій особі підозри у вказаному кримінальному провадженні.»

Однак, слідчим під час винесення постанови про закриття кримінального провадження було не повно досліджено обставини кримінального провадження та не надано належної правової оцінки зібраним доказам.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа даного виду оскарження процесуального рішення слідчого, дізнавача та прокурора передбачає необхідність перевірки слідчим суддею не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0001605 від 30.12.2021 року не було проведено жодної слідчої чи процесуальної дії спрямованої на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Так, в ході здійснення досудового розслідування не було допитано заявника, показання якого можуть мати важливе значення для кримінального провадження.

Слідчий в оскаржуваній постанові зазначає, що: «заявник для проведення слідчої дії у вигляді допиту неодноразово викликався, проте, останній на зазначені дати не з?являвся та про причини не явки не повідомляв.».

Матеріали кримінального провадження містять повістки про виклик ОСОБА_3 на допит до слідчого.

В той же час будь-які підтвердження надсилання таких повісток та їх отримання ОСОБА_3 відсутні.

Враховуючи викладене слідчий суддя не може вважати такі виклики належними.

Також слідчим не було досліджено матеріалів судової справи № 1-2-98. Проведення вказаної слідчої дії не є обов`язком слідчого, однак на думку слідчого судді це приятиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того про факт неналежного здійснення досудового розслідування свідчить ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду від 12.08.2024 року, по справі № 761/27592/24, якою було прийнято рішення про відвід слідчого ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0001605 від 30.12.2021 року.

Слідчий суддя звертає увагу слідчого, що обов`язок доказування події кримінального правопорушення покладається на слідчого, так як і обов`язок збирання доказів.

Враховуючи викладене, з постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , від 28.06.2024 року, про закриття кримінального провадження № 0001605 від 30.12.2021 року, вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження є таким, що прийнято передчасно, на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , від 28.06.2024 року, про закриття кримінального провадження № 0001605 від 30.12.2021 року підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22, 26, 91, 92, 110, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , від 28.06.2024 року, про закриття кримінального провадження № 0001605 від 30.12.2021 року - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , від 28.06.2024 року, про закриття кримінального провадження № 0001605 від 30.12.2021 року.

Матеріали кримінального провадження № 0001605 від 30.12.2021 року повернути до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1