печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника ОСОБА_5 про відвід прокурора Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 від участі в розгляді клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001108 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді слідчого судді Печерського районного суду м. Києва перебуває клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001108 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В судовому засіданні з розгляду означеного клопотання захисником ОСОБА_5 заявлено відвід прокурору Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 . Обґрунтовуючи заяву, адвокат зазначив, що процесуальний керівник ОСОБА_3 , діючи несправедливо, маючи упередженість, не усвідомлюючи міру відповідальності перед суспільством, діючи всупереч норм чинного законодавства, повідомив слідчим суддям Печерського районного суду м. Києва та колегії суддів Київського апеляційного суду під час судових засідань 21.01.2025 та 06.02.2025 у справі №757/2389/25 недостовірні відомості щодо наявності в матеріалах кримінального провадження інформації, яка становить державну таємницю, ввівши їх в оману, що призвело до грубого порушення принципу відкритості судового процесу. У разі невідведення прокурора ОСОБА_3 від участі в розгляді клопотання останнім буде подано аналогічне клопотання про проведення закритого судового засідання з огляду на наявність у матеріалах провадження державної таємниці. Крім того, прокурор ОСОБА_3 , будучи процесуальним керівником у кримінальному провадженні, умисно не здійснив нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, оскільки з листа-відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.02.2025 очевидно вбачається, що уповноважені особи ГСУ ДБР здійснюють спроби унеможливити отримання стороною захисту відомостей та документів, які можуть свідчити про відсутність складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_6 . Вказані обставини у сукупності з іншими відомостями, викладеними в заяві, свідчать про упередженість прокурора ОСОБА_3 та є підставою для його відводу від участі у кримінальному провадженні №0001108.

Захисник ОСОБА_4 підтримав заяву про відвід, просив її задовольнити. Зазначив, що матеріали клопотання не містять державної таємниці, яка може нашкодити ЗСУ. Також посилався на порушення прокурором територіальної підсудності при зверненні з вказаним клопотанням, останнє підсудне Шевченківському районному суду м. Києва, оскільки орган досудового розслідування - ДБР фактично розташоване за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію своїх захисників. Зазначив, що сторона обвинувачення ставиться до нього упереджено, у повідомленні про підозру міститься багато протирічь.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви про відвід, посилаючись на те, що сторона захисту не навела жодної підстави, яка викликає сумнів у неупередженості прокурора. Зазначив, що саме суд/слідчий суддя приймали рішення про задоволення клопотання прокурора про здійснення закритого розгляду справи, при цьому попередньо сторона захисту висловила свої заперечення з приводу цього, дане рішення прийнято на підставі змагальності, у зв`язку з чим не вбачається жодних проявів упередженості з боку сторони обвинувачення. Сторона захисту заявляла чимало клопотань під час досудового розслідування, клопотання, що надходили на адресу Офісу Генерального прокурора, задовольнялися та направлялися до органу досудового розслідування (оскільки вони в більшості стосувалися матеріалів досудового розслідування, які знаходяться в ДБР) для їх виконання. Відтак у клопотанні не конкретизовано, яким саме чином прокурор ОСОБА_3 заважає здійсненню стороною захисту збору доказів у даному кримінальному провадженні. Щодо посилання захисника на подання клопотання з порушенням територіальної підсудності вказав, що Верховним судом зазначено, що клопотання до слідчого судді подаються за місцезнаходженням місця реєстрації юридичної особи. Заява про відвід є формальною, оскільки клопотання подано іншим прокурором, мета такого відводу - запобігти здійсненню розгляду даного клопотання та затягування процесу.

Вислухавши позиції сторін, вивчивши надані в обґрунтування відводу матеріали, надходжу наступного висновку.

Згідно ст. ст. 80, 81 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду.

Частиною 1 ст. 77 КПК України встановлено вичерпний перелік підстав для відводу прокурору, а саме прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення критеріїв упередженості, як підстави для відводу прокурора. Втім, системний аналіз норм статті 77 КПК України дозволяє визначити її як зацікавленість службової особи у певних результатах процесуальних дій чи рішень, які вчиняються цією особою. Вказана зацікавленість може носити як особистий характер, так і може бути обумовленою заздалегідь сформованими внутрішніми переконаннями службової особи щодо певних фактів і обставин. При цьому вона повинна мати ступінь, здатний вплинути на об`єктивність прокурора/слідчого при прийнятті ним рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Частиною 5 статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути мотивованим.

Отже, для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Натомість, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність такої підстави відводу, а заява про відвід фактично містить власні припущення особи, яка подала заяву, щодо упередженості прокурора ОСОБА_3 .

Стороною захисту не доведено, що в інших судових засіданнях в рамках вказаного кримінального провадження прокурор ОСОБА_3 в обґрунтування клопотань про проведення закритого судового засідання посилався на наявність у провадженні відомостей, що містять державну таємницю. Крім того, в рамках розгляду даного клопотання стороною обвинувачення наразі не заявлено відповідне клопотання.

Поряд з тим, сама по собі незгода з процесуальними діями прокурора як в ході досудового розслідування, так і в судовому засіданні, не може бути підставою для відводу прокурора в даному кримінальному провадженні.

Той факт, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань та власної оцінки обставин кримінального провадження сумнівається в неупередженості прокурора, не свідчить про його реальну упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою його усунення від здійснення досудового розслідування кримінального провадження.

До тверджень сторони захисту про умисне нездійснення прокурором ОСОБА_3 нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування з огляду на перешкоджання ГСУ ДБР стороні захисту у зборі доказів, слідчий суддя ставиться скептично. Так, ОСОБА_3 , згідно долученої до клопотання постанови про групу прокурорів, не є старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні №0001108, відповідно з наведеного захистом не вбачається, чому захист пов`язує ті обставини, з якими не погоджується, із діями/бездіяльністю саме прокурора ОСОБА_3 , а не старшого прокурора групи чи бу-якого іншого прокурора групи. Отже, в наведеному захистом слідчий суддя не вбачає переконливих пояснень, які б викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_3 .

Доводи сторони захисту про подання клопотання з порушенням територіальної підсудності проаналізовано Київським апеляційним судом при винесенні ухвали від 06.02.2025, за результатом розгляду апеляційних скарг підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2025. Так, колегія суддів не прийняла до уваги посилання захисників на порушення правил підсудності, оскільки Печерський районний суд міста Києва відповідно до закону не є повноважним судом щодо розгляду клопотання слідчого ГСУ ДБР, а слідчі судді цих судів не мають компетенції здійснювати судовий контроль у кримінальних провадженнях, які розслідуються слідчими ГСУ ДБР, фактичним місцем знаходження якого є будівля, що розташована за адресою: вул. Симона Петлюри, 15 у Шевченківському районі міста Києва, та зауважила наступне. Юридична адреса місцезнаходження органу досудового розслідування - Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань: м. Київ, 01011, вул. Панаса Мирного, 28, вказана адреса зазначена як юридична адреса Центрального апарату Державного бюро розслідувань на офіційному сайті ДБР, відтак юридична адреса Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань територіально не знаходиться в межах Шевченківського району м. Києва.

Таким чином, суд вищої інстанції дійшов висновку про правомірність звернення прокурора з відповідним клопотанням саме до Печерського районного суду м. Києва, відтак відсутні підстави розцінювати такі дії прокурора як упереджені.

Враховуючи викладене, а також вичерпний перелік підстав для відводу прокурора, передбачений нормами процесуального закону, оскільки судовим розглядом та матеріалами заяви не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості прокурора ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що заявлений відвід є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву захисника ОСОБА_5 про відвід прокурора Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 від участі в розгляді клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001108 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1