Справа №585/4282/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/647/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі суду в м. Суми в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 листопада 2024 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього дії Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та звільнення від призначеного покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 листопада 2024 року, відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього дії Закону України «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та звільнення від призначеного покарання.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що суд першої інстанції в порядку, передбаченому ст. 537, ст. 539 КПК України, не може переглядати та змінювати фактичний зміст інших рішень суду (вироків, ухвал), коли вирішує питання в порядку виконання вироку, тому не може вважатися компетентним судом, який може змінити рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Так, вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2021 року, ОСОБА_7 був засуджений за вчинення таємного викрадення чужого майна на суму 1256 грн. 67 коп., вчинене повторно, поєднане із проникнення у інше приміщення, та його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, відповідно якої просить ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подану ним заяву про застосування до нього дії Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», звільнивши від призначеного покарання.

Так, засуджений вважає ухвалене судове рішення незаконним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Судовий розгляд поданого ним клопотання було проведено у його відсутність, а він належним чином не був повідомлений про час, дату та місце судового засідання. Окрім цього, вартість викраденого ним майна в потерпілого ОСОБА_8 , становить 1256 грн. 67 коп., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що застосовувались у 2021 році.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 , який подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно зі ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За положеннями частини першої, п`ятої статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Так, у відповідності до ч.5 ст.539 КПК України, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані належним чином, а доводи апеляційної скарги про порушення права засудженого на захист є слушними, з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.43 КПК України, засуджений має права обвинуваченого, передбачені статтями 42 і 533-1 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту.

Згідно п.9 ч.3 та п.3 ч.4 ст.42 КПК України, обвинувачений має право брати участь у проведенні процесуальних дій і висловлювати в судовому засіданні свою думку щодо клопотань інших учасників судового провадження.

Відповідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що справа його буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень.

Статтею 21 КПК України, передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як слідує з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції із заявою про застосування до нього дії Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та звільнення від призначеного покарання вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2021 року.

Вказана заява засудженого ОСОБА_7 надійшло до суду першої інстанції 10 жовтня 2024 року та ухвалою судді від 11 жовтня 2024 року судове засідання було призначено на 11 год. 30 хв. 18 жовтня 2024 року, в режимі відеоконференції з ДУ «Роменська виправна колонія (№56)».

Відповідно до довідки секретаря судового засідання, судовий розгляд призначений на 11 год. 30 хв. 18 жовтня 2024 року не проводився, в зв`язку з перебування головуючої судді в розгляді іншого кримінального провадження.

26 листопада 2024 року відбулося судове засідання з розгляду поданого засудженим заяви, у відсутності останнього, за результатами якого суд першої інстанції постановив ухвалу про відмову в задоволенні заяви. При цьому суд зазначив в ухвалі, що засуджений ОСОБА_7 не з`явився, про час та місце слухання був повідомлений належним чином.

Разом з тим, жодних відомостей в підтвердження того, що засуджений ОСОБА_7 був повідомлений належним чином, матеріали справи не містять. Окрім цього в матеріалах справи відсутня згода засудженого про здійснення судового розгляду в його відсутність.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції не пересвідчився щодо дійсності повідомлення засудженого про судове засідання належним чином з метою недопущення порушення права на захист останнього та передчасно розглянув подану ним заяву за його відсутності.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення права засудженого на захист, оскільки не забезпечив реалізації ним права на участь в судовому засіданні згідно з вимогами КПК України під час розгляду його справи, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та не можуть бути залишені поза увагою апеляційного суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції в даному випадку допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону щодо розгляду провадження за відсутності засудженого, який бажав приймати безпосередню участь в судовому засіданні, що є підставою для скасування ухвали суду та призначення нового розгляду провадження в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції необхідно усунути зазначені недоліки, які потягли за собою скасування ухвали, розглянути заяву засудженого та прийняти відповідне процесуальне рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 листопада 2024 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього дії Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та звільнення від призначеного покарання, скасувати в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності негайно та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4