ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2466/24
Провадження №1-кс/477/28/25
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

15 січня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000050 від 01 травня 2024 року, про продовження дії раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що народився в селищі Каланчак Скадовського району Херсонської області та проживає в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, оператора групи військового обліку відділення бронювання сержантів та солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , не одруженого, не судимого, має на утриманні малолітню дитину

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2025 року слідчий відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000050 від 01 травня 2024 року з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2024 року та 20 листопада 2024 року.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області за фактом вимагання та одержання службовою особою органу місцевого самоврядування у Херсонській області за попередньою змовою групою осіб спільно з військовою службовою особою однієї з військових установ неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища 01 травня 2024 2023 року внесено відомості до ЄРДР за №0000050 та розпочато досудове розслідування за частиною третьою статті 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, у складі ОСОБА_7 , який перебуває на посаді оператора обліку та бронювання солдатів та сержантів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , яка працює на посаді спеціаліста з питань військового обліку та реєстрації місця проживання «Центра надання адміністративних послуг» Музиківської ОТГ Херсонської області, ОСОБА_9 старшого офіцера відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 - начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою між собою вимагають та отримують неправомірну вигоду від військовозобов`язаних осіб за внесення неправдивих відомостей до військово-облікових документів цих осіб, щодо непридатності до військової служби з виключенням їх з військового обліку.

25 вересня 2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень з покладенням відповідних обов`язків в разі внесення визначеного слідчим суддею розміру застави.

Ухвалою слідчого судді від 20 листопада 2024 року продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18 січня 2025 року включно з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2024 року, зменшивши розмір застави до 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 18 січня 2025 року.

У свою чергу, як вказує слідчий у поданому клопотанні досудове розслідування неможливо закінчити до дати закінчення терміну дії запобіжного заходу, так як для цього необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на збирання доказів та проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування усіх обставин справи.

Оскільки встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшились, а обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, за змістом клопотання, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, перелік яких наведений у клопотанні, слідчий ОСОБА_3 просить продовжити строк дії запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави на умовах, визначених ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2024 року та 20 листопада 2024 року на 60 днів.

Наявність указаних ризиків слідчим обґрунтовується тим, що на даний час продовжує існує ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду; ризик знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти зазначеним вище ризикам.

У судовому засіданні прокурор групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_11 підтримав клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив його задовольнити, указував про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, та вважав за можливе застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, зокрема і домашній арешт.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на надуманість та необґрунтованість цього клопотання, а також на не доведеність ризиків належними та достатніми доказами. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, застосувавши до ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у виді домашнього арешту. Також посилався і на непомірний розмір застави, що визначений раніше слідчим суддею та просив зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню, слідчий суддя встановив наступне.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000050 від 01 травня 2024 року, кваліфіковане за частиною третьою статті 368, частиною першою статті 362, частиною першою статті 263 КК України за фактом, вимагання та одержання службовою особою органу місцевого самоврядування у Херсонській області за попередньою змовою групою осіб спільно з військовою службовою особою однієї з військових установ неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, а також за фактом несанкціонованої зміни та внесення фіктивних даних про непридатність до військової служби та виключення з військового обліку військовозобов`язаних до автоматизованої системи «Оберіг» та за фактом зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

У цьому кримінальному провадженні 25 вересня 2024 року ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за частиною третьою статті 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України на підозрюваного покладені певні обов`язки.

Ухвалою слідчого судді від 20 листопада 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 01 травня 2024 року продовжений до 24 січня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді від цього ж числа, підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18 січня 2025 року включно з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2024 року, зменшивши розмір застави до 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2024 року вбачається, що обираючи запобіжний захід, слідчим суддею було досліджено надані стороною обвинувачення докази, які свідчили про наявність як і обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинення інкримінованого йому діяння, так і наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України. Крім того, при вирішення питання визначення розміру застави у розмірі, що виходить за межі розмірів, визначених статтею 182 КПК України, було враховано майновий та сімейний стан підозрюваного. Указані обставини були предметом оцінки слідчим суддею під час вирішення питання про подовження строку дії запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 20 листопада 2024 року.

Ухвалою слідчого судді від 15 січня 2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 01 травня 2024 року продовжений до 24 березня 2025 року.

Оскільки строк дії запобіжного заходу визначений слідчим суддею закінчується 18 січня 2025 року, а кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення дії ухвали слідчого судді, слідчий ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про продовження такого строку на 60 днів.

За приписами частини четвертої статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статті 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів): наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, пункт 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28 жовтня 1994 року, пункт 55).

Зі змісту поданого клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

Дослідженими слідчим суддею доказами підтверджується достатність вагомих підстав вважати, що ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , переслідуючи умисел направлений на незаконне збагачення та одержання неправомірної вигоди, шляхом внесення відомостей до тимчасового посвідчення (замість військово квитка) військовозобов`язаного, видане на ім`я ОСОБА_12 , про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, одержали за це грошові кошти у розмірі 7000 доларів США (що станом на 07 серпня 2024 року відповідно до офіційного курсу складало 287 266,7 грн), після чого вказані грошові кошти розподілили між собою.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, вбачається, що ОСОБА_10 , будучи службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що з введенням на території України воєнного стану та оголошення загальної мобілізації з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, з метою незаконного збагачення та одержання матеріальних благ, задумав вчинення тяжких злочинів, а саме одержання неправомірної вигоди за сприяння військовозобов`язаним особам уникнути мобілізації.

При цьому, ОСОБА_10 в силу зайнятої посади, а саме начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , був достовірно обізнаний про знищення картотек військовозобов`язаних у зв`язку з тимчасовою окупацією частини Херсонської області, а також із порядком проведення мобілізації та вичерпним переліком підстав виключення з військового обліку.

Так, за задумом ОСОБА_10 реалізація злочинного плану полягала у внесенні недостовірних відомостей до військово-облікових документів військовозобов`язаних осіб, в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів з подальшим виключенням з військового обліку.

Усвідомлюючи, що реалізація злочинного плану, направленого на незаконне збагачення та одержання неправомірної вигоди за сприяння у виключенні з військового обліку і з метою унеможливлення викриття його протиправної діяльності правоохоронними органами, потребує залучення інших осіб, які будуть діяти за вказівками організатора та будуть об`єднані загальною метою одержання незаконного прибутку, ОСОБА_10 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01 травня 2024 року, з метою підшукання військовозобов`язаних осіб, які мають бажання за надання неправомірної вигоди уникнути мобілізації, та одержувати неправомірну вигоду для передачі йому вирішив залучити раніше знайомих, підполковника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебуває на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , провідного спеціаліста 1 категорії з питань військового обліку та реєстрації місця проживання Центра надання адміністративних послуг» Музиківської об`єднаної територіальної громади Херсонської області (далі - ЦНАП Музиківської ОТГ) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оператора відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які також є службовими особами, яким довів деталі протиправної діяльності, переслідуючи корисливі мотиви, які в свою чергу дали свою добровільну згоду на участь у зазначеній протиправній діяльності, що виразилось у їх подальших активних діях, направлених на досягнення мети незаконного прибутку.

Так, 27 квітня 2024 року громадянин ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , будучи військовозобов`язаним під час зустрічі з ОСОБА_8 , в ході розмови, дізнався від останньої, що вона через свого знайомого в ІНФОРМАЦІЯ_7 , за необхідності, за грошову винагороду у розмірі 7 тисяч доларів США може виключати військовозобов`язаних осіб зареєстрованих на території Херсонського району, з військово обліку, а саме визнавати непридатним для проходження військової служби під час дії правового режиму військового стану. На що ОСОБА_13 поцікавився можливістю зняти його, як моряка, та його товариша ОСОБА_12 з військового обліку.

ОСОБА_8 повідомила про необхідність відправити їй на телефон фотографії документів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 щоб вона разом із особою з ІНФОРМАЦІЯ_2 розпочала процес їх виключення з військового обліку.

Надалі, 01 травня 2024 року ОСОБА_13 усвідомлюючи, що ОСОБА_8 , діючий з невстановленими особами вчиняє дії, направлені на отримання від військовозобов`язаних осіб неправомірної вигоди за вирішення питання про списання їх з військового обліку як осіб, що непридатні для подальшого проходження військової служби, звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів і в подальшому діяв під їх контролем.

В подальшому 04 червня 2024 року ОСОБА_8 перебуваючи в своєму службовому кабінеті в адміністративній будівлі ЦНАП Музиківської ОТГ, за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с. Музиківка, вул. 40 Років Перемоги, буд. 18 повідомила ОСОБА_13 , щоб останній надав їй документи свого товариша ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з метою його перевірки по базам даних ТЦК та СП.

Надалі 25 червня 2024 року ОСОБА_8 , перебуваючи біля адміністративній будівлі ЦНАП Музиківської ОТГ, за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с. Музиківка, вул. 40 Років Перемоги, буд. 18 повідомила ОСОБА_13 , що їй потрібні документи його товариша ОСОБА_12 , а саме, тимчасове посвідчення (замість військово квитка) 2 фотографії, довідка від лікаря про хворобу, а також грошові кошти в сумі 7 тисяч доларів США. Після чого ОСОБА_8 зустрінеться зі своїм знайомим, якому передасть вищевказані документи та кошти, з метою виключення ОСОБА_12 з військово обліку, а саме визнання непридатним для проходження військової служби під час дії військово стану, чим саме підтвердила свій умисел на отримання неправовірної вигоди.

07 серпня 2024 року о 12:58 годин ОСОБА_13 , перебуваючи в адміністративній будівлі ЦНАП Музиківської ОТГ, за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с. Музиківка, вул. 40 Років Перемоги, буд. 18, а саме в службовому кабінеті ОСОБА_8 , на виконання незаконних вимог останньої, передав їй грошові кошти в сумі 7000 доларів США та тимчасове посвідчення (замість військово квитка) військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_12 20 жовтня 2005 року ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Того ж дня, о 14:24 годин ОСОБА_8 , за допомогою мобільного месенджеру «WhatsApp», аккаунт якого зареєстрований за номером телефону НОМЕР_2 надіслала фото, тимчасового посвідчення (замість військово квитка) військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_12 20 жовтня 2005 року ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_9 на його мобільний месенджеру «WhatsApp», аккаунт якого зареєстрований за номером телефону НОМЕР_3 .

Того ж дня о 15:59 год ОСОБА_8 , знаходячись біля свого місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , сіла до автомобіля марки «Dacia Duster», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , за кермом якого знаходився ОСОБА_9 , де вході розмови передала останньому частину грошових коштів отриманих від ОСОБА_13 в сумі 5500 доларів США та тимчасове посвідчення (замість військового квитка) військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_12 від 20 жовтня 2005 року ІНФОРМАЦІЯ_9 (далі - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 20 жовтня 2005 року), з метою виключення ОСОБА_12 з військово обліку, а саме визнання непридатним для проходження військової служби під час військово стану.

ОСОБА_9 , того ж дня перебуваючи на своєму автомобілі марки «Dacia Duster», державно реєстраційний номер НОМЕР_4 , направився до місця проживання ОСОБА_10 , а саме до двору будинків АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 , де о 16:28 год зустрівся з останнім, якому передав частину грошових коштів отриманих від ОСОБА_8 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 20 жовтня 2005 року, з метою виключити ОСОБА_12 з військово обліку, а саме визнання останнього непридатним для проходження військової служби під час військово стану.

В подальшому, в невстановленому місці та час, але не пізніше 16.09.2024 для доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_10 вніс штампи, печаті та записи у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 20 жовтня 2005 року, про визнання ОСОБА_12 непридатним до служби та виключення з військового обліку датовані 05 грудня 2007 року.

Виконавши всі необхідні дії, а саме внесення неправдивих відомостей у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 20 жовтня 2005 року, про визнання ОСОБА_12 непридатним до військової служби та виключення з військового обліку ОСОБА_10 повернув ОСОБА_9 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 20 жовтня 2005 року.

В той же час, в невстановленому місці та час, але не пізніше 15 вересня 2024 року для доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_9 надав вказівку оператору відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 старшому солдату ОСОБА_7 за частину неправомірної винагороди внести відомості про зняття з військового обліку громадянина ОСОБА_12 в Єдиний державний реєстр військовозобов`язаних.

На виконання наданої ОСОБА_9 вказівки, ОСОБА_7 в невстановленому місці та час, але не пізніше 15 вересня 2024 року з метою унеможливлення викриття його протиправних дій щодо внесення неправдивих відомостей в Єдиний державний реєстр призовників передав копії документів та попросив оператора відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_14 внести відповідні недостовірні відомості про зняття ОСОБА_12 з військового обліку в Реєстр.

15 вересня 2024 року ОСОБА_14 , який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та інших учасників групи, використовуючи електронний цифровий підпис з посиленим сертифікатом відкритого ключа вніс відповідні недостовірні відомості про зняття ОСОБА_12 з військового обліку в Реєстр.

Після внесення неправдивих відомостей у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 20 жовтня 2005 року та в Єдиний державний реєстр військовозобов`язаних, про визнання ОСОБА_12 непридатним до військової служби, в невстановленому місці та час, але не пізніше 16 вересня 2024 року, ОСОБА_9 повернув вказане тимчасове посвідчення ОСОБА_8 .

16 вересня 2024 року ОСОБА_8 , перебуваючи в адміністративній будівлі «ЦНАП Мкзиківської ОТГ», за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с. Музиківка, вул. 40 Років Перемоги, буд. 18, в своєму службовому кабінеті передала ОСОБА_13 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 20 жовтня 2005 року за раніше отриману неправомірну вигоду в сумі 7000 доларів США, в якому були внесенні відмітки про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Описана у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

Долучені до клопотання прокурором докази, зібрані у ході досудового розслідування, зокрема: матеріали УСБУ в Херсонській області про виявлення кримінального правопорушення; протоколи допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 щодо скоєних протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 з отримання неправомірної вигоди у сумі 14000 доларів США за вирішення питання про зняття їх з військового обліку, як осіб, що непридатні для подальшого проходження військової служби; матеріали виконаних доручення з УСБУ в Херсонській області про причетність до вчинення вказаного злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ; протоколи обшуків проведених за місцями роботи, проживання, реєстрації ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в ході яких вилучено предмети неправомірної вигоди одержаної за виключення з військового обліку ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ; протоколи затримання ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ; протоколи негласних слідчих (розшукових) дій; інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому правопорушення.

Досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовження строку дії запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

На даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів, тому заперечення сторони захисту щодо необґрунтованості підозри слідчим суддею відхиляються.

Щодо ризиків кримінального провадження то слідчий у поданому клопотанні зазначає про ризик переховування, ризик знищення, спотворення будь-якої із речей чи документів, ризик незаконного впливу на свідків чи інших підозрюваних, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з частиною 2 даної статті, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи доводи клопотання слідчого з долученими до клопотання матеріалами щодо наявності ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про його наявність, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України. Зокрема, санкція частини третьої статті 368 КК України відносить цей злочин до тяжких, та за нього передбачена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за його вчинення у разі доведення вини, підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вказаний ризик оцінюється слідчим суддею з урахуванням того, що вчинення злочину мало корисливий мотив, та вчинено відносно значної кількості осіб, що свідчить і про ймовірну наявність у підозрюваного ОСОБА_7 незаконно отриманих доходів, які дозволять йому проживати тривалий час без законних джерел до існування. Інформації про те, що соціальні зв`язки підозрюваного є настільки міцними, що б утримували його в належній процесуальній поведінці, слідчому судді не надано. Тобто ризик передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України продовжує існувати і на даний час.

З приводу ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчим суддею береться до уваги, що дії підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 були узгоджені між собою із залученням сторонніх осіб. Під час проведення обшуків у цьому кримінальному провадженні не відшукано та не вилучено всіх необхідних документів, місцезнаходження яких на даний час встановлюється. Існування указаного ризику також вбачається досить переконливими з огляду на те, що досудовим розслідування у цьому кримінальному провадженні встановлено відомості про інших осіб, які за грошову винагороду були зняті з військового обліку за обставин, що інкримінуються підозрюваним. Тому, перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 який перебуває на посаді в ІНФОРМАЦІЯ_7 матиме можливість вчинити дії направленні на знищенні чи спотворення документів, які можуть мати значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що на думку слідчого судді підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у незаконному впливі на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що додані до клопотання матеріали кримінального провадження містять справжні анкетні дані заявників, свідків, що може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляння до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на користь підозрюваної.

Крім того на даний час встановлюється коло інших осіб, яким ОСОБА_7 з членами групи надавали допомогу для вирішення питання щодо виключення їх з військового обліку та внаслідок своїх знайомств серед посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якими підозрюваний підтримує спілкування, останній може впливати на них, чим може перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти цих осіб до відмови давати свідчення, чи їх спотворення.

Також підтверджується і заявлений слідчим ризик, щодо вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , оскільки дії підозрюваного пов`язані з використанням його повноважень як посадової особи РТЦК та СП, тому переконливим є ризик того, що ОСОБА_7 може продовжити вчинення інкримінованого йому діяння, в тому числі й для виконання раніше взятих на себе незаконних зобов`язань. Також під час оцінки вказаного ризику вбачається і те, що дії ОСОБА_7 в першу чергу були направленні на незаконне збагачення та мають систематичний характер вчинення дій направлених на підрив обороноздатності країни у період воєнного стану з метою отримання незаконного прибутку, що вказує на викривлений рівень його громадянської свідомості.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженою наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час розгляду клопотання, сторона захисту не навела інших обставин, які б дозволяли інакше оцінити наявність або ж відсутність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Мета і обставини, що були підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є й надалі актуальними.

Слідчим суддею також враховується, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (частина перша статті 184 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини першої статті 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, зокрема: домашній арешт, в тому числі цілодобовий, надання підозрюваного на поруки особам, що заслуговують на довіру, а також особисте зобов`язання, з огляду на сукупність встановлених вище обставин, на даному етапі досудового розслідування не зможуть запобігти встановленим ризикам, однак зможуть завадити виконанню завдань кримінального провадження, оскільки пов`язані з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, доступу його до приміщення РТЦК та СП, тощо. Натомість, на думку слідчого судді, можливість внесення підозрюваним застави у певному розмірі, з одного боку, не робить тримання під вартою безальтернативним для ОСОБА_7 , а з іншого, у разі її внесення, є достатнім стримуючим фактором задля запобігання вищенаведеним ризикам, які продовжують існувати.

З урахуванням вищевикладеного та обставин провадження, особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

З матеріалів долучених слідчим до клопотання слідчому судді, вбачається достатньо відомостей про обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує специфіку кримінального правопорушення, методика розслідування якого вимагає послідовності і проведення значної кількості процесуальних дій.

Доводи слідчого щодо існування низки обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали мають ґрунтовні підстави, оцінку яким надано слідчим суддею при продовженні строків досудового розслідування.

При цьому строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 24 березня 2025 року.

Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами досудового розслідування на думку слідчого судді свідчить про наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 з урахуванням вищезазначених обставин.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (пункт 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зі структури статті 5 Конвенції в цілому, та її пункту 3, зокрема, слідує, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (зокрема, пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06 листопада 2007 року, заява № 42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12 квітня 2009 року, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на наступні критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до статті 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також, за певних обставин, - шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

У даному випадку слідчий у поданому клопотанні просив надати ОСОБА_7 можливість звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2024 року з урахуванням суми застави, яка була зменшена ухвалою слідчого судді від 20 листопада 2024 року.

При визначенні 26 вересня 2024 року ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчим суддею було враховано, особу підозрюваного, його роль у кримінальному правопорушенні, майновий стан, тощо.

Оскільки з моменту застосування до підозрюваного запобіжного заходу, визначеного ухвалою слідчого судді від 26 вересня 2024 року, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативною заставою в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, підозрюваним (заставодавцем) коштів у визначеному вище розмірі внесено не було, а доказів, що вказували б на його майновий стан слідчому судді не надано, ухвалою від 20 листопада 2024року слідчим суддею зменшено розмір застави до 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Станом на час розгляду клопотання слідчого, підозрюваний ОСОБА_7 заставу, у визначеному слідчим суддею розмірі, в тому числі й зменшеному, на відповідний рахунок ТУ ДСА не вніс, з огляду на що, з урахуванням доводів сторони захисту, які вбачаються досить переконливими, слідчий суддя вважає можливим зменшити розмір застави.

Вирішуючи питання щодо розміру застави, який необхідно визначити ОСОБА_7 , як альтернативного запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються і те, що під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не встановлено наявності у власності підозрюваного дорого вартісного майна, акумуляції на його рахунках значної суми коштів, тому досить переконливими є доводи сторони захисту щодо відсутності у підозрюваного можливості за рахунок належного йому майна внести розмір застави, що раніше визначений слідчим суддею.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

У свою чергу клопотання слідчого не містить доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_7 таких засобів, що вказували б на необхідність виходу за межі розміру застави, який визначений статтею 182 КПК України.

З часу повідомлення ОСОБА_7 про підзору органом досудового розслідування не отримано відомостей про доходи підозрюваного, наявність у нього дорого вартісного рухомого чи нерухомого майна, накопичення ним значної суми коштів, тощо, що свідчили б про можливість останнього сплатити заставу у розмірі, яка визначена раніше слідчим суддею.

Враховуючи, що з моменту застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативною заставою в розмірі 300, а в подальшому 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, до цього часу підозрюваним коштів у визначеному вище розмірі не внесено, а органом досудового розслідування не доведено можливість підозрюваного сплатити визначену раніше суму застави, та відповідно підстав для виходу за межі статті 182 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави ОСОБА_7 на рівні, визначеному частиною п`ятою статі 182 КПК України, шляхом зменшення розміру застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму, що на думку слідчого судді з одного боку буде утримувати підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний йому запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 199, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15 березня 2025 року включно з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2024 року, зменшивши розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок тисяч) гривень.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1