Справа № 296/2772/25
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 11.03.2025р. під час особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 11 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України..

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , відповідно до наказу ТОВ «Ріал Рент Егрімент» № 16-ІІ від 23 грудня 2024 року призначено на посаду заступника директора з регіонального розвитку.

У зв`язку із чим ОСОБА_5 є службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше лютого 2025 року у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення дій з використанням наданих йому повноважень, а саме в порушення вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та вимог вищезазначених укладених договорів передати в короткострокове користування земельні ділянки, отримавши за це неправомірну вигоду.

З метою реалізації свого умислу, враховуючи що для створення легальності третіх осіб, які будуть здійснювати фактичний обробіток землі, буде необхідно виготовити ряд недостовірних документів, які потребують підпису уповноваженої на ТОВ «Ріал Рент Егрімент» особи ОСОБА_5 не пізніше лютого 2025 року запропонував реалізувати вказаний намір заступнику директора з комерційних питань ТОВ «Ріал Рент Егрімент» ОСОБА_4 , на що останній прийняв пропозицію, вступивши з ним в попередню змову.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 , самостійно він не зможуть реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, оскільки виконання таких дій потребувало залучення іншої особи, яка володіє відповідними знайомствами в аграрному секторі на території Житомирської області та допоможе йому реалізувати свій злочинний намір та продовжуючи діяти із прямим умислом, що спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за надання в короткострокове користування земельних ділянок, перебуваючи у невстановленому слідством місці та не пізніше лютого 2025 року, повідомили про свій злочинний намір в.о. директора ДП «Грозинське» ОСОБА_6 , який маючи широке коло знайомих серед аграріїв Житомирської області міг знайти охочих, на що останній погодився, тим самим вступивши з ними в попередню змову.

Так, на початку лютого 2025 року засновник та уповноважена особа ТОВ «Терра РА» (код за ) ОСОБА_7 , зайнявся пошуком вільних земельних масивів на території Житомирської області з метою подальшого їх юридичного оформлення та зайняття підприємницькою діяльністю пов`язаної з вирощуванням зернових культур.

Із зазначеною метою він звернувся до ОСОБА_6 , знаючи, що останній є користувачем великої кількості земельних ділянок на території Житомирської області та має необхідні ділові зв`язки із іншими власниками та користувачами земель сільськогосподарського призначення.

За вказаних обставин у ОСОБА_6 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 . Реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у ході телефонної розмови ОСОБА_6 призначив ОСОБА_7 особисту зустріч в приміщенні, розташованому за адресою: місто Житомир, вулиця Велика Бердичівська 118.

07 лютого 2025 року прибувши до визначеного місця, ОСОБА_7 пояснив ОСОБА_6 свої наміри, на що останній висловив пропозицію щодо надання неправомірної вигоди, а саме що у разі надання йому спільно з третіми особами, які володіють правом користування земельними ділянками, грошових коштів, з розрахунку 250 доларів США за 1 гектар землі, то він зможе посприяти в безперешкодному отриманні в користування певної кількості земель на території села Новаки, Коростенського району, Житомирської області, шляхом уникнення участі в проведені аукціону.

ОСОБА_7 вислухавши пропозицію ОСОБА_6 , пообіцяв подумати та розуміючи противоправні дії останнього звернувся із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього 14 лютого 2025 року, перебуваючи в приміщенні, розташованому за адресою: місто Житомир, вулиця Велика Бердичівська 118, під час повторної зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , останній діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 висловив пропозицію щодо надання неправомірної вигоди за користування земельними ділянками, без відповідних документів у сумі 10 000 гривень за 1 гектар землі, на що ОСОБА_7 , будучи залученим до конфіденційного співробітництва у межах кримінального провадження, усвідомлюючи незаконність дій ОСОБА_6 погодився на його пропозицію.

Також, 27 лютого 2025 року, перебуваючи в приміщенні АЗС «UPG», розташованому за адресою: місто Житомир, проспект Незалежності 29 в ході особистої зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , останні висловили пропозицію щодо надання неправомірної вигоди за користування земельними ділянками, без відповідних документів, шляхом передачі грошових коштів ОСОБА_5 у сумі 9000 гривень за 1 гектар земельних ділянок, на що ОСОБА_7 , будучи залученим до конфіденційного співробітництва у межах кримінального провадження, усвідомлюючи незаконність дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 погодився на їх пропозицію.

11 березня 2025 року о 13 годні 55 хвилин перебуваючи у приміщенні АЗС «UPG», розташованому за адресою: місто Житомир, проспект Незалежності 29, ОСОБА_7 , на виконання попередньо спільно висунутої ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 пропозиції надав ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 1 400 000 грн.

Таким чином ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих йому повноважень у сумі 1 400 000 гривень.

11 березня 2025 року о 14 години 02 хвилини у порядку статті 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення особистого обшуку підозрюваного було виявлено та вилучено наступні предмети: мобільний телефон сірого кольору, Redmi, IMEI1 НОМЕР_1 ; ключ від авто; 15 аркушів паперу з чорновими записами.

11.03.2025 слідчим у кримінальному провадженні вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно з метою збереження речових доказів.

Від слідчого ОСОБА_8 19.03.2025р. надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи шляхом отримання телефонограми 14.03.2025р.

Вирішуючи питання на предмет задоволення клопотання слідчого про накладення арешту слідчим суддею враховується наступне.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що тимчасове майно, вилучене під час обшуку, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 11.03.2025р. під час особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон сірого кольору, Redmi, IMEI1 НОМЕР_1 ; ключ від авто; 15 аркушів паперу з чорновими записами.

Відповідно до матеріалів справи, 11.03.2025р. постановою слідчого вищезазначені речі та документи визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду на те, що слідчим в клопотанні не доведено, що ключ від авто може бути використаний як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення щодо отримання неправомірної вигоди службовою особою, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, у кримінальному провадженні № 0000152 від 11.02.2025р., клопотання у вказані частині слід залишити без задоволення.

Водночас слідчим надано достатньо доказів вважати, що решта майна, вилученого 11.03.2025р. під час особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є речовим доказом по кримінальному провадженні та містить відомості, які можуть бути використанні як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту майна, позбавивши його власників, офіційних володільців, третіх осіб, можливості відчуження, розпоряджання, використання.

В зв`язку з чим, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 11.03.2025р. під час особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон сірого кольору, Redmi, IMEI1 НОМЕР_1 ; 15 аркушів паперу з чорновими записами.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду на протязі 5 днів з часу її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1