Справа № 755/5593/24 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2491/2025 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000640 від 16.02.2023 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2024 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Києва, українця, громадянина України, фізичної особи-підприємця, з вищою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.05.2023 року за ч. 2, ч. 3 ст. 358 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік (ухвалою суду від 24.07.2024 року був звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку);

засуджено за ч. 1 ст. 366 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень в дохід держави з позбавленням права займатися господарською діяльністю з надання публічних послуг з проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна та виготовлення технічної документації на об`єкти нерухомого майна, здійснення діяльності у сфері інжинірингу геології та геодезії, надання послуг технічного консультування у цих сферах, безпосереднє проведення інженерних та технічних оглядів житлових та нежитлових приміщень, складення технічних документів, виготовлення та реєстрація документів містобудівного характеру на строк 1 (один) рік.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , у період часу з квітня 2021 року по липень 2021 року, будучи фізичною особо-підприємцем, фактично був наділений повноваженнями керівника трудового колективу, керував колективом найманих працівників, ставив перед ними завдання виробничого характеру, контролював дотримання останніми внутрішньо трудової дисципліни, визначав розмір заробітної плати та премій, тобто виконував організаційно - розпорядчі та адміністративно - господарські функції, а відтак виконував функції службової особи у розумінні ст. 18 КК України.

У період квітня - травня 2021 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у офісному приміщенні ТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_2» на АДРЕСА_44, фізична особа-підприємець ОСОБА_7 зустрівся із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яка, маючи на меті заволодіння шляхом обману земельними ділянками територіальної громади міста Києва, у тому числі ділянками водного фонду, звернулась до ОСОБА_7 з проханням виготовити 60 технічних паспортів на житлові будинки, на чітко визначених осіб, із зазначенням адреси, дати побудови будинку та його площі.

Розглянувши вказану пропозицію, ФОП ОСОБА_7 , будучи необізнаним про дійсні плани невстановленої досудовим розслідуванням особи щодо заволодіння земельними ділянками комунальної власності, погодився на виготовлення 60 технічних паспортів на житлові будинки та довідок про технічні показники, які фактично не побудовані.

У подальшому, у період часу з 12.05.2021 року до 21.06.2021 року, знаходячись у офісному приміщенні ТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_2» на АДРЕСА_44, будучи службовою особою, яка здійснює професійну господарську діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг з проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна та виготовлення технічної документації на об`єкти нерухомого майна, у порушення вимог «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 року № 186), із залученням до робіт найманих працівників, які не були обізнані про злочинні наміри останнього, виготовив та видав завідомо підроблені офіційні документи, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права - а саме технічні паспорти: 1) № 97/05/21-11 від 12.05.2021, 2) № 97/05/21-19 від 12.05.2021, 3) № 97/05/21-6 від 12.05.2021, 4) № 97/05/21-9 від 12.05.2021, 5) № 97/05/21-8 від 12.05.2021, 6) № 238/12/21 від 21.05.2021, 7) № 237/12/21 від 21.05.2021, 8)111/08/21-1 від 03.08.2021, 9) 97-05/21-5 від 12.05.21, 10) 98/05/21-43 від 16.05.21 11) 98/05/21- 47 від 16.05.21, 12) 236/12/21 від 12.05.21 1310/05/21-09 від 10.05.21, 14) 99/06/21-1 від 21.06.21,15) 97/05/21-12 від 12.05.21,16) 99/06/21-1 від 21.06.21, 17) 99/06/21-2 від 21.06.21, 18) 97/05/21-10 від 12.05.21 19) 97/05/21-1 від 28.05.21 20) 98/05/21 -46 від 16.05.21, 21) 98/09/21 -50 від 16.05.21, 22) 98/05/21- 49 від 16.05.2021, 23) 97/05/21-25 від 12.05.21, 24) 97/05/21-39 від 12.05.21,25) 97/05/21-22 від 12.05.21, 26) 97/05/21-27 від 12.05.21, 27) 97/05/21-26 від 12.05.21, 28) 97/05/21-38 від 12.05.21, 29)№ 97/05/21-28 від 12.05.21, ЗО) № 98/05/21-48 від 16.05.21, 31) 97/05/21-2 від 12.05.21 32) 97/05/21-18 від 12.05.21, 33) № 97/05/21-35 від 12.05.21, 34) № 98/05/21-51 від 16.05.21, 35)№ 97/05/21-40 від 12.05.21, 36) № 99/06/21-3 від 21.06.2021, 37) № 98/05/21-44 від 16.05.21, 38) №97/05/21-4 від 12.05.21, 39) № 97/05/21-24 від 12.05.21, 40) 97/05/21-34 від 12.05.21, 41) № 97/05/21-23 від 12.05.2021, 42) № 98/05/21 -45 від 16.05.21 43) № 97/05/21-16 від 12.05 21, 44) № 97/05/21-15 від 12.05.21, 45) № 97/05/21-41 від 12.05.21, 46) № 97/05/21-42 від 12.05.21, 47) № 11/08/21-2 від 03.08.21, 48) № 97/05/21-7 від 12.05.21, 49) 97/05/21-29 від 12.05.21, 50) 97/05/21-30 від 12.05.21, 51) 97/05/21-13 від 12.05.21 52) №97/05/21-33 від 12.05.21, 53) 97/05/21-32 від 12.05.21, 54) 97/05/21-37 від 12.05.21, 55) № 97/05/21-3 від 12.05.21, 56) № 97/05/21-36 від 12.05.21, 56) № 97-05-13 від 12.05.21, 57) № 208/05/21 від 20.05.21, 58) №200/12/21 від 14.05.21, 59) 97/05/21-14 від 12.05.21, 60)№ 98/05/21-10 від 12.05.2021 та довідки про технічні показники об`єкта та підтвердження поштової адреси: 1) № б/н від 12.05.2021, 2) № б/н від 12.05.2021 3) № б/н від 12.05.2021, 4) № 922 від 22.11.2022, 5) №71/01 від 12.05.2021, 6) № 238 від 12.05.2021 7) № 237 від 12.05.2021, 8)№ 141/1 від 03.08.2021, 9) № б/н від 12.05.2021, 10) № 434 від 16.05.2021, 11) № 504 від 16.05.2021, 12) № 236 від 12.05.2021, 13) № 26 від 12.05.2021, 14) № б/н від 12.05.2021, 15) № б/н від 12.05.2-21, 16) № 99-03 від 21.06.2021, 17) № 837 від 21.06.2021, 18) № б/н від 12.05.2021, 19) № 97/21-1 від 28.05.2021, 20) № 453 від 16.05.2021, 21) № 583 від 16.05 2021, 22) № 426 від 16.05.2021, 23) № 17 від 12.05.2021 , 24) № 97-05-10 від 12.05.2021, 25) № 22 від 12.05.2021,26) № 19 від 12.05.2021,27) № 18 від 12.05.2021,28) № 97/05- 11 від 12.05.2021, 29) № 23 від 12.05.2021 , ЗО) № 414 від 16. 05. 2021, 31) № б/н від 12.05.2021 , 32) № б/н від 12.05.2021, 33) № 97-05-15 від 12.05.2021, 34) №4777 від 16.05.2021, 35) № 71/02 від 12.05.2021, 36) № 99-01 від 21.06.2021, 37)№ 521 від 16.05.2021, 38) б/н від 12.05.2021, 39) № 21 від 12.05.2021, 40) № 97.05-18 від 12.05.21, 41)№ 20 від 12.05.2021, 42) № 396 від 16.05.2021. 43) № б/н від 12.05.2021, 44) № б/н від 12.05.2021, 45) № 71/01 від 12.05.21, 46) № 71/03 від 12.05.2021, 47) № 02/08/21 -05 від 03.08.2021, 48) № б/н від 12.05.2021, 49) № 25 від 12.05.2021, 50) № 24 від 12.05.2021, 51) № б/н від 12.05.2021. 52) № 57-05-19 від 12.05.2021, 53) № 97-05-17 від 12.05.2021, 54)№ 97-05-13 від 12.05.2021, 55) № б/н від 12.05.2021, 56) № 97-05-13 від 12.05.2021, 57) № 31-19 від 20.05.2021, 58) № 200/12/21 від 14.05.2021, 59) № б/н від 12.05.2021, 60) 98-12 від 12.05.2021 на будинки садибного типу, до яких вніс завідомо неправдиві відомості про те, що будинки начебто фактично існують, побудовані на земельних ділянках територіальної громади міста Києва до 1991 року, їм присвоєнні поштові адреси ( АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_31 , АДРЕСА_32 , АДРЕСА_33 , АДРЕСА_34 , АДРЕСА_35 , АДРЕСА_36 , АДРЕСА_37 , АДРЕСА_38 , АДРЕСА_39 , АДРЕСА_40 , АДРЕСА_41 , АДРЕСА_42 ), АДРЕСА_43 , та належать вони ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_13 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_11 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_39 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 .

Тобто, фізична особа-підприємець ОСОБА_7 , будучи службовою особою, склав завідомо неправдиві офіційні документи на ім`я вказаних вище осіб, які посвідчують конкретні факти, що мають юридичне значення та надають певні права, скріпив їх власним підписом та печаткою фізичної особи-підприємця, та у період часу з 12.05.2021 року до 21.06.2021 року видав їх невстановленій досудовим розслідуванням особі для подальшого використання.

В апеляційній скарзі захисник вважає вирок незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що в суду були всі підстави для закриття вказаного кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, оскільки строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності сплинув 21.06.2024 року. Також вважає, що оскаржуваний вирок є невмотивованим в частині призначеного покарання, оскільки покарання за своїм розміром є явно несправедливим через суворість. За таких обставин, просив оскаржуваний вирок скасувати, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, положеннями ст. 49 КК України визначено підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а саме з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2024 року, інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення мало місце в період часу з 21.05.2021 року до 21.06.2021 року. Його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 366 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 366 КК України (станом на час вчинення інкримінованого діяння) передбачала покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до положень ст. 12 КК України в редакції, чинній на час розгляду кримінального провадження, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Враховуючи, що на час розгляду судом першої та апеляційної інстанції вказаного кримінального провадження не минуло п`ятирічного строку з дня вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, то підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього відсутні, а тому доводи апеляційної скарги захисника про закінчення 21.06.2024 року строків давності колегія суддів вважає необґрунтованими.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що доводи захисника про наявність підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, є помилковими, адже на підставі цього пункту особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Тобто вказаною нормою Закону визначено особливу підставу для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності у випадку вчинення особою нетяжкого злочину, а саме, якщо покарання за вказаний нетяжкий злочин визначено у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Разом з тим, злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України хоч і відноситься до категорії нетяжких злочинів, однак санкцією ч.1 ст. 366 КК України передбачені інші, більш м`які покарання, ніж позбавлення волі, а тому, на думку колегії суддів, на нього не поширюються положення п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Також необґрунтованими колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості та невмотивованість вироку суду в частині призначеного покарання.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного вироку, суд при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 366 КК України врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наявність обставин, які пом`якшують покарання, якими суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, має на утриманні малолітню дитину, є ФОП, має незадовільний стан здоров`я; під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше не судимий; нагороджений заохочувальною відзнакою ГУР МОУ.

Таким чином, суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу з позбавленням права займатися певною господарською діяльністю, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та відповідає меті покарання, визначеній ч. 2 ст. 50 КК України. З визначеним судом першої інстанції ОСОБА_7 видом та розміром покарання колегія суддів погоджується.

Жодних обставин, які б свідчили про несправедливість призначеного покарання через свою суворість, ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, захисником наведено не було.

Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість апеляційної скарги захисника обвинуваченого та відсутність підстав для її задоволення.

Враховуючи викладене, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4