н/п 1-кп/766/3682/24
У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

13.12.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора ( в режимі відеоконференції): ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2013 під №0004559 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою

Прокурор Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 звернулася до суду в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України із клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 21.08.2013 під №0004559 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що передбачено ст. 49 КК України, а також не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначила, що 08.04.2012 близько 08:45 години ОСОБА_4 виявив відсутність будівельних матеріалів з сараю, що розташований у дворі загального користування за адресою: вул. Молодіжна, 46, м. Херсон. Однак, в ході досудового розслідування кримінального провадження не здобуто достатніх та взаємопов`язаних між собою доказів, які доводять причетність будь-якої особи до вчинення вказаного правопорушення. Жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

ІІ. Позиції сторін кримінального провадження

Прокурор під час судового розгляду наполягала на задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності з підстав викладених в ньому.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань та заяв у зв`язку з розглядом клопотання не подавав. З огляду на викладене, за відсутності заборон на розгляд клопотання за відсутності потерпілої особи, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності останнього.

ІІІ. Встановлені судом обставини

Із протоколу усної заяви (повідомлення) про злочин, зареєстрованого 08.04.2012 №4362 вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про те, що 08.04.2012 близько 08:45 години він виявив відсутність будівельних матеріалів з сараю, що розташований у дворі загального користування будинку за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі заяви ОСОБА_4 зареєстровано відповідні відомості у ЄРДР під №0004559, про що свідчить витяг від 21.08.2013 з попередньою кваліфікацією протиправних дій за ч. 3 ст. 185 КК України.

У рамках проведення досудового розслідування проведено наступні слідчі дії: відібрано пояснення від ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; проведено огляд місця події (протокол з фототаблицею від 08.04.2012, протокол від 15.06.2012); визнано ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні (постанова від 20.04.2012); допитано потерпілого ОСОБА_4 (протокол допиту від 20.04.2012); допитано свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; проведено судову дактилоскопічну експертизу (постанова від 14.06.2012, висновок експерта від 18.06.2012 №1322), проте особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення встановити не вдалось, повідомлення про підозру не оголошувалось.

IV. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстав, передбачених п. 3-1 частини першої цієї статті, тобто якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав свою позицію щодо проведення ефективного офіційного розслідування та дотримання розумних строків розслідування, з урахуванням положень ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод громадян, що також відповідає вимогам ст. 28 КПК України, а саме: зазначеною нормою встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Закриття кримінального провадження у разі не встановлення винної у вчиненні кримінального правопорушення особи протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності здійснюється судом за клопотанням прокурора (абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України).

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає найбільш суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, що відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України, свідчить про те, що даний злочин є тяжким.

Судом встановлено, що злочин, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 185 КК України не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи або злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому заборони визначені п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України не вбачаються.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно фабули вчинення злочину, викладеної у клопотанні та в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, подія мала місце 08.04.2012, а тому строки давності за вказаним вище діянням спливають, з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України через десять років, тобто 08.04.2012.

Вжиті органом досудового розслідування заходи на встановлення особи, причетної до викрадення будівельних матеріалів, що належать ОСОБА_4 , результатів не дали, а тому зазначені обставини у своїй сукупності вказують на наявність передбачених п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України підстав для закриття кримінального провадження. Оскільки ж строки притягнення до кримінальної відповідальності минули, а особу, яка вчинила протиправні не встановлено, клопотання прокурора підлягає задоволенню на підставі ст. 49 КК України із закриттям даного кримінального провадження за правилами ст. 284 КПК України.

V. Інші питання, які вирішуються судом при постановленні ухвали

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження, вирішенню підлягають і такі питання.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (ч. 1 ст. 124 КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів (ч. 1 ст. 118 КПК України). Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (постанова ОП ККС Верховного Суду від 12.09.2022 справа №203/241/17).

Отже, заявлені стороною обвинувачення витрати на залучення експерта, здійснені за рахунок державного бюджету підлягають віднесенню на користь держави.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України. Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру. Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

Тому, у зв`язку із закриттям кримінального провадження за закінченням строків давності, заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов слід залишити без розгляду, що не суперечить ст. ст. 128, 129 КПК України, а також не позбавляє потерпілого права на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, тоді як документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (п. п. 5, 7 ч. 10 ст. 100 КПК України).

Керуючись ст. ст. 284, 369-372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження задовольнити.

2. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2013 під №0004559 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення закрити.

3. Витрати на залучення експерта в розмірі 235 гривень 20 копійок віднести на рахунок держави.

4. Позовну заяву потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

5. Речові докази:

- відеозаписи на диску DVD-R з надписом «Кража 08.04.2012 по ул. Молодежной, 46» залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_10