Справа № 675/1334/24
Провадження № 1-кп/675/24/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" березня 2025 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 , її представника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Ізяславі кримінальне провадження № 0000341, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2024 року, про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Ізяслава Хмельницької області, освіта вища, одружений, пенсіонер, житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_8 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за таких обставин.

23 травня 2024 року біля 05 год. 00 хв. ОСОБА_8 , керуючи спеціалізованим вантажним фургоном «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Т-1804» сполученням «Корець-Антоніни» зі сторони міста Ізяслав в напрямку села Топори Шепетівського району Хмельницької області, порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3(б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту - Правил), яке виразилось у тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, не виконував вимоги Правил, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну та створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Продовжуючи рух за кермом вищевказаного транспортного засобу на ділянці автодороги «Т-1804», що розташована на відстані 3,2 км від м. Ізяслава Шепетівського району Хмельницької області, ОСОБА_8 в порушення вимог п. 12.3 Правил не врахував дорожню обстановку у вигляді лежачого на проїзній частині неповнолітнього пішохода ОСОБА_10 , що становив перешкоду для подальшого руху, яку ОСОБА_8 спроможний був виявити, однак не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив наїзд передньою частиною автомобіля на неповнолітнього пішохода ОСОБА_10 .

Внаслідок вчинення ОСОБА_8 такого наїзду неповнолітній пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-лицевої травми із багатоуламковими переломами кісток склепіння та основи черепа, верхньої та нижньої щелеп, забою речовини головного мозку, крововиливів під м`які оболонки обох півкуль головного мозку та мозочка, з ушкодженням твердої, м`якої оболонок головного мозку справа, ушкодження апоневрозу в ділянці перелому кісток черепа справа, крововиливу в правий скроневий м`яз, травматичної ампутації двох зубів на верхній щелепі, травматичного вивиху зуба на верхній щелепі зліва, травматичного вивиху двох зубів на нижній щелепі справа, перелому дуги виличної кістки справа, синця та садна в тім`яно-скроневій ділянці голови зліва, синця в тім`яно-потиличній ділянці голови по центру, рани в лобній ділянці голови по центру, садна в лобній ділянці голови справа, рани та садна в ділянці правої брови, садна в ділянці лівої брови, рани в ділянці правої виличної кістки, рани на спинці та кінчику носа, ділянки осаднення на правій щоці, садна на лівій щоці, крововиливів на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи, рани на верхній губі справа, рани на нижній губі по центру та вправо, садна на підборідді по центру, рани в підборідній ділянці по центру; закритої травми грудної клітки із переломами 5, 6, 7-го ребер лівої половини грудної клітки, забоєм обох легень, відривом грудини, садна та двох ран в ділянці грудини, крововиливу під епікард в ділянці лівого передсердя, садна в ділянці лівої лопатки, двох саден в ділянці правої лопатки, осаднення на передній черевній ділянці з переходом на передню поверхню грудної клітки; перелому обох кісток лівого передпліччя; двох саден в ділянці лівого ліктя, рани та двох саден на поверхні правого передпліччя, садна в ділянці правого плеча, ділянки осаднення в крижовій ділянці по центру, ділянки осаднення на правій сідничній ділянці з переходом на поперекову, садна на лівій сідничній ділянці, множинних саден на передній поверхні правого стегна з переходом на праве коліно, садна в ділянці калитки по центру. Дані тілесні ушкодження в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, яка настала на місці події внаслідок поєднаної травми голови, грудної клітки та лівої верхньої кінцівки із переломами кісток склепіння та основи черепа, забоєм речовини головного мозку, крововиливами під м`яку мозкову оболонку обох півкуль головного мозку та мозочка, переломами верхньої та нижньої щелеп з ушкодженнями зубів на верхній та нижній щелепах, множинними ранами, синцями та саднами голови, переломами ребер, відривом грудини, крововиливом під епікардом в ділянці лівого передсердя та забоєм обох легень, переломом обох кісток лівого передпліччя, що в сукупності призвели до шоку.

Порушення водієм ОСОБА_8 пункту 12.3 Правил знаходиться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками: спричиненням смерті неповнолітньому ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю за встановлених досудовим слідством обставин, суду показав, що 23 травня 2024 року приблизно о п`ятій годині рухався власним вантажним автомобілем марки «Mercedes-Benz» з м. Ізяслава Шепетівського району Хмельницької області до м. Хмельницького через с. Топори Шепетівського району Хмельницької області. Погода була ясна, суха, сходило сонце. Обвинувачений вказав, що приблизно за 30-40 метрів він побачив на дорозі перешкоду, яку спочатку прийняв за збиту собаку, під`їхавши ближче, зрозумів, що на дорозі поперек смуг руху на спині лежить людина, вдягнута у руду куртку, ноги людини лежали на смузі руху ОСОБА_8 , а руки і голова - на зустрічній смузі руху. ОСОБА_8 вказує, що в нього вже не було часу для гальмування, тому він не гальмував, а проїхав над людиною таким чином, що тіло людини опинилось між колесами його автомобіля. Обвинувачений вказав, що не зупинився, а продовжив свій шлях до м. Хмельницького, чому він не зупинився і не надав допомогу потерпілому, не викликав відповідні служби, суду пояснити не зміг. ОСОБА_8 показав, що того ж дня на зворотному шляху, коли він проїжджав м. Старокостянтинів, до нього зателефонував працівник поліції і запропонував приїхати в м. Шепетівку. Обвинувачений зазначив, що відразу ж поїхав у м. Шепетівку, співпрацював зі слідством, розповів як все сталося, сприяв розкриттю злочину, спілкувався з потерпілою, добровільно виплатив 72 000 грн завданої шкоди.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується іншими дослідженими в ході судового слідства доказами.

Відповідно до рапорту інспектора-чергового ВПД № 2 Шепетівського РУП ОСОБА_11 23 травня 2024 року о 05 годині 20 хвилин на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що на автодорозі м. Ізяслав - с. Топори на дорозі виявлений молодий хлопець без ознак життя з численними травмами і плямами крові.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з планом-схемою від 23 травня 2024 року, який проводився у проміжок часу з 07 години 00 хвилин по 08 годину 30 хвилин уповноваженою на вчинення такої слідчої дії особою у встановленому законодавством порядку, встановлено, що місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться на ділянці дороги Т-18-04 між м. Ізяславом та с. Топори Шепетівського району Хмельницької області. Під час огляду на місці події на проїзній частині події центру наявне тіло ОСОБА_10 , також як на правій смузі руху, так і на лівій смузі руху виявлені зуби та уламок кістки, на лівій смузі руху знаходиться поясна сумка зеленого кольору.

Відповідно до протоколу огляду трупа з фототаблицями від 23 травня 2024 року, який проводився у проміжок часу з 08 години 40 хвилин по 09 годину 05 хвилин уповноваженою на вчинення такої слідчої дії особою у встановленому законодавством порядку, встановлено, що на проїзній частині на спині лежить тіло ОСОБА_10 , ноги витягнуті вздовж тіла, руки розведені в сторони. На тілі наявний одяг: штани чорного кольору, ліва та права штанини мають рвані пошкодження; спортивна кофта коричневого кольору; кросівки зеленого кольору. На тілі наявні ушкодження та сліди крові.

Згідно протоколу огляду транспортного засобу з фототаблицями від 23 травня 2024 року, який проводився з письмового дозволу власника у проміжок часу з 13 години 00 хвилин по 13 годину 55 хвилин уповноваженою на вчинення такої слідчої дії особою у встановленому законодавством порядку, був оглянутий автомобіль марки «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Під час огляду на передньому бампері виявлена речовина бурого кольору, яка була вилучена шляхом змиву; на ричазі передньої балки автомобіля виявлена речовина бурого кольору, яка була вилучена шляхом змиву; на нижній частині двигуна ближче до піддону виявлені паливно-мастильні матеріали, які були вилучені шляхом змиву; на задньому мосту автомобіля виявлена речовина бурого кольору, яка була вилучена шляхом змиву; на внутрішній частині лівого заднього колеса виявлено потертості шини, з яких зроблено змив.

Згідно постанови слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 23 травня 2024 року спеціалізований вантажний фургон марки «Mercedes-Benz» моделі «709 D», номер кузова « НОМЕР_2 », червоного кольору,державний номерний знак НОМЕР_1 визнаний речовим доказом та поміщений на зберігання на територію майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області, розташованого в м. Шепетівка по вул. Старокостянтинівське шосе, 31, що підтверджується відповідною квитанцією про отримання на зберігання речових доказів. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/14911/24 від 24 травня 2024 року на спеціалізований вантажний фургон марки «Mercedes-Benz» моделі «709 D», номер кузова « НОМЕР_2 », державний номерний знак НОМЕР_1 , накладений арешт із тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Відповідно до постанови слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 23 травня 2024 року виявлені та вилучені під час огляду автомобіля «Mercedes-Benz» моделі «709 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , три змиви з переднього бампера, які поміщено до трьох окремих паперових конвертів; два змиви з ричага передньої балки, які поміщено до двох окремих паперових конвертів; два змиви з піддона двигуна, які поміщено до двох окремих паперових конвертів; один змив з заднього мосту, який поміщено до паперового конверту; один зіскраб речовини з заднього мосту, який поміщено до паперового конверту; два змиви з заднього лівого колеса, які поміщено до двох окремих паперових конвертів визнані речовими доказами та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Згідно протоколу огляду трупа від 23 травня 2024 року з фототаблицями, який проводився у проміжок часу з 12 години 20 хвилин по 12 годину 45 хвилин уповноваженою на вчинення такої слідчої дії особою у встановленому законодавством порядку в Шепетівському міжрайонному відділенні судово-медичної експертизи, на трупі були виявлені видимі ушкодження на тілі у вигляді розсічень, подряпин, синців, саден та ран. Під час проведення огляду трупа були вилучені:

1)змив паливно-мастильних матеріалів з поверхні черевної ділянки трупа на відповідний аплікатор у паперовий конверт;

2)змив паливно-мастильних матеріалів на марлевий тампон з черевної порожнини трупа у паперовий конверт;

3)зразок крові із ротової порожнини трупа, вилучений на аплікатор у конверт;

4)зразок крові, вилучений на марлевий тампон у паперовий конверт;

5)два зразки крові, які поміщені у два паперові конверти.

Відповідно до постанови слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про визнання речовим доказом та передачу на відповідальне зберігання від 23 травня 2024 року змив паливно-мастильних матеріалів з поверхні черевної ділянки трупа ОСОБА_10 , які поміщено до паперового конверта; змив паливно-мастильних матеріалів з поверхні черевної порожнини трупа ОСОБА_10 , які поміщено до паперового конверта; зразок крові із ротової порожнини трупа ОСОБА_10 , який поміщено до паперового конверта; зразок крові трупа ОСОБА_10 на марлевому тампоні, який поміщено до паперового конверта; зразок крові трупа ОСОБА_10 на аплікаторі, який поміщено до двох окремих паперових конвертів визнані речовими доказами та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 04 червня 2024 року одяг трупа ОСОБА_10 , в якому останній був на момент ДТП, був визнаний речовим доказом та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області. Вказаний речовий доказ був оглянутий згідно протоколу з фототаблицями огляду речового доказу 04 червня 2024 року, згідно якого одяг складається з кофти коричневого кольору з білими вставками в місці передніх кишень, трусів чорного кольору, шкарпеток чорного кольору, спортивних штанів чорного кольору, кросівок сірого кольору з темно-зеленими вставками та темно-зеленими шнурками.

Згідно протоколу огляду речей з фототаблицями від 23 травня 2024 року кров з трупа ОСОБА_10 та змиви з переднього бампера автомобіля марки «Mercedes-Benz» були поміщені у спеціальні транспортні пробірки, аплікатори у транспортних пробірках із зразками біологічного матеріалу в чіп (картридж), після чого цей чіп (картридж) поміщено до генетичного аналізатору та встановлено ДНК-профіля із зразків. 23 травня 2024 року відповідно до протоколу огляду документів встановлено, що вилучені змиви з переднього бампера автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , по своїх біологічних ознаках співпадають із зразками крові, які вилучені у трупа ОСОБА_10 .

Відповідно до протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 24 травня 2024 року уповноваженою на вчинення такої слідчої дії особою у встановленому законодавством порядку, встановлено, що відеозапис поміщено на два диски марки «Arena» DVD-R 4,7 GB 16Х, які постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання речовим доказом від 11 червня 2024 року визнані речовими доказами та долучені до матеріалів справи.

Згідно протоколу огляду речового доказу з фототаблицями від 11 червня 2024 року, який проводився уповноваженою на вчинення такої слідчої дії особою у встановленому законодавством порядку, встановлено, що під час огляду відеофайлу 25 травня 2024 року о 04 годині 28 хвилин відображено проїзд вантажного фургону марки «Mercedes-Benz» моделі «709 D», з червоною кабіною і жовтим кузовом, який рухається в напрямку с. Топори та за зовнішніми ознаками відповідає автомобілю «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вона являється матір`ю загиблого ОСОБА_10 . 22 травня 2024 року ОСОБА_10 та менший син повернулись зі школи о 16 годині і пішли до хати, а ОСОБА_6 готувала їжу. ОСОБА_10 попросив дозволу сходити до своїх друзів у с. Топірчики, але потерпіла відмовила і син залишився вдома. Через деякий час ОСОБА_6 виявила, що ОСОБА_10 вдома немає і почала його шукати, але не знайшла, телефон у нього був вимкнений. 23 травня 2024 року вона зателефонувала вчительці сина, але й у школі його не було. 23 травня 2024 року приблизно о 07 годині приїхали працівники поліції, показали її чоловікові якесь фото на телефоні і поросили надати паспорт сина. Чоловік їй нічого не розповів, тому що вона плакала, нервувала. Через деякий час додому до ОСОБА_6 приїхала родичка і розповіла про те, що ОСОБА_10 помер. Потерпіла вказала, що відразу поїхала на місце події, яке було на дорозі між м. Ізяславом та с. Топори, там на дорозі посередині лежав її син на спині. Як все сталося потерпілій невідомо, їй сказали, що ОСОБА_8 переїхав її дитину і покинув на дорозі, сам поїхав. ОСОБА_6 підтвердила, що ОСОБА_8 добровільно виплатив їй 72 тисячі гривень. Потерпіла вказала, що смерть сина стала для неї непоправною втратою, стан її здоров`я значно погіршися, крім того психічний стан як її самої, так і меншого сина дуже важкий, тому вона вважає, що їй завдана моральна шкода на суму 2500000 грн. ОСОБА_6 повідомила, що до страхової компанії, яка страхувала відповідальність ОСОБА_8 , не зверталась.

Допитний в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_12 суду показав, що в двадцятих числах травня 2024 року свідок керував автобусом «Неоплан», віз людей в м. Ізяслав Шепетівського району Хмельницької області, був ранок після четвертої години, приблизно 4 година 20 хвилин, сходило сонце. ОСОБА_12 вказав, що бачив на узбіччі неподалік залізничного переїзду, приблизно за декілька кілометрів, хлопчину 16-17 років, котрий швидко йшов зі сторони м. Ізяслава у зустрічному їх руху напрямку. Свідок повідомив, що узбіччя було сухе, з обох боків дороги росли зелені насадження. У що був вдягнути хлопець та чи були у нього ознаки алкогольного сп`яніння свідок сказати не зміг.

Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_13 суду показав, що в травні 2024 року приблизно о 5 годині він рухався автомобілем з м. Ізяслава Шепетівського району Хмельницької області до м. Хмельницького. Свідок вказав, що запам`ятав час, оскільки перед залізничним переїздом подивився на годинник, а до місця події йому було їхати приблизно 5 хвилини. На ділянці дороги перед с. Топори Шепетівського району Хмельницької області за поворотом на с. Ріпки приблизно через 100 м, увімкнувши світло фар, свідок побачив, що хтось лежить на дорозі, він зупинився і побачив тіло людини: хлопець лежав посеред дороги обличчям доверху, головою у напрямку с. Топори Шепетівського району Хмельницької області, під головою сліди крові, руки розкинуті, одежа порвана, хлопець ознак життя не подавав. Свідок зазначив, що на тілі були видні ушкодження: поламана ліва рука, травма щелепи, відсутні зуби, деформована грудна клітина. Сумка лежала метрів за 5 далі від тіла, була застібнута, в ній був мобільний телефон. ОСОБА_13 повідомив про подію працівників поліції і дочекався їх на місці. При цьому свідок зазначив, що того ранку опадів та туману не було, мало світати, на узбіччі росли кущі.

Власником спеціалізованого вантажного фургону марки «Mercedes-Benz» моделі «709 D», номер кузова « НОМЕР_2 », державний номерний знак НОМЕР_1 , являється ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, копія якого додана до матеріалів провадження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8 як власника спеціалізованого вантажного фургону марки «Mercedes-Benz» моделі «709 D», номер кузова « НОМЕР_2 », державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована, що підтверджується полісом № 214863455 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, копія якого додана до матеріалів провадження.

Згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00442-00646-22 від 22 червня 2022 року спеціалізований вантажний фургон марки «Mercedes-Benz» моделі «709 D», номер кузова « НОМЕР_2 », державний номерний знак НОМЕР_1 , після технічного контролю визнано технічно справним.

04 червня 2024 року проводився слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_8 згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 04 червня 2024 року з фототаблицями з 12 години 15 хвилин по 13 годину 00 хвилин, під час якого ОСОБА_8 вказав, що мав можливість виявити пішохода на проїзній частині в положенні лежачі на спині на відстані 77, 7 м. Під час слідчого експерименту було встановлено, що за умов проведення експерименту чітко видно перешкоду на відстані 163,5 м.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/123-24/7088-ІТ від 08 серпня 2024 року на момент огляду робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «Mercedes-Benz» моделі «709 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебувала у працездатному стані та виконували свої конструктивні функції, зберігаючи значення основних вихідних параметрів в межах, заданих нормативно-технічною документацією. Ознак, які б свідчили про непрацездатність чи відмову досліджуваних систем як на момент огляду, так і до моменту дорожньо-транспортної пригоди, застосовними методами дослідження не встановлено.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/123-24/8725-ІТ від 19 серпня 2024 року у дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, водій автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.6 (ґ), 12.3 Правил дорожнього руху. У цій дорожньо-транспортній ситуаціїводій автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_10 , який перебував у горизонтальному положенні на проїзній частині (лежав), шляхом належного виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. В діях водія автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Факт смерті ОСОБА_10 23 травня 2024 року підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 794 від 24 травня 2024 року, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 24 травня 2024 року, копії яких додані до матеріалів справи.

Наявність у потерпілого ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, їх характер, кількість, локалізація, механізм утворення та ступінь тяжкості встановлені з висновку експерта № 123 судово-медичної експертизи від 23 травня - 08 липня 2024 року, висновку експерта № 134 додаткової судово-медичної експертизи від 04 червня 2024 року- 08 липня 2024 року, висновку експерта № 68 комісійної судово-медичної експертизи від 01 серпня 2024-07 серпня 2024 року, згідно висновків якої, зокрема, визначено, що враховуючи наявність та характер відкритої проникаючої черепно-лицьової травми (без ушкодження стовбурової частини головного мозку), яка була заподіяна неповнолітньому ОСОБА_10 , і мала основну патогенетичну роль у настанні смерті потерпілого, який міг прожити не більше 30-40 хвилин після заподіяння йому тілесних ушкоджень, у разі надання ОСОБА_10 своєчасної медичної допомоги відразу після дорожньо-транспортної пригоди 23 травня 2024 року, можливість врятувати йому життя була малоймовірною.

Згідно висновку експерта № 1095 від 07 червня - 11 червня 2022 року під час судово-медичної експертизи зразків крові та сечі трупа ОСОБА_10 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості в крові 0,3 проміле, в сечі - 0,66 проміле; метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

Згідно висновку експерта № 1035, який провів судово-медичну експертизу крові ОСОБА_8 , відібраної на підставі постанови старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 23 травня 2024 року відповідно до протоколу про відібрання експериментальних зразків крові від 23 травня 2024 року, наявність у ОСОБА_8 етилового алкоголю не виявлена, не виявлено метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У п. 53 рішення Європейського суду у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 вересня 2012 року зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Пунктом 86 рішення Європейського суду у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року зазначено, що враховується також якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність.

Приймаючи до уваги сукупність досліджених в ході судового розгляду доказів, які є належними та допустимими, стороною захисту не оскаржувались та не спростовувались, оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконливого висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, доведена. Дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ст. 286 ч. 2 КК України.

Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, враховувати цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність кваліфікуючих ознак.

Підходячи до призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченого, який вину визнав, у скоєному розкаюється, злочин скоїв вперше, добровільно частково відшкодував завдані збитки, позицію потерпілої, котра повідомила, що не бажає, щоб обвинувачений був позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, характеризується необережною формою вини, наслідком вказаного правопорушення є смерть неповнолітнього потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим та іншими особами, приймаючи до уваги інформацію досудової доповіді Шепетівського районного сектору № 2 філії Держаної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, складеної щодо ОСОБА_8 , зважаючи на оцінку ризику вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення, суд знаходить, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в ізоляції від суспільства при поміщенні його до кримінально-виконавчої установи закритого типу, що також відповідатиме меті покарання.

Суд вважає, що саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

При визначенні строку покарання суд приймає до уваги обставини та спосіб вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину та його наслідків, а тому вважає за доцільне призначити мінімальний строк основного покарання, передбачений санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, з обов`язковим призначенням додаткового покарання.

Під час досудового розслідування до ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/14911/24 від 24 травня 2024 року застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211960 грн. Відповідно до повідомлення начальника державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» № 2/4867 від 27 травня 2024 року встановлено, що 27 травня 2024 року після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави у розмірі 211960 грн, ОСОБА_8 був звільнений зі вказаної державної установи. Суд приймає до уваги, що прокурор з клопотанням про зміну підсудному запобіжного заходу до суду не звертався, разом з тим суд вважає, що в даному випадку існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому суд приходить до висновку, що доцільно залишити ОСОБА_8 запобіжний захід, застосований ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/14911/24 від 24 травня 2024 року, у виді застави до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, майно, що було предметом кримінального правопорушення, підлягає поверненню власнику.

Таким чином, суд приходить до висновку, що арешт майна підлягає скасуванню, слід скасувати арешт, накладений на спеціалізований вантажний фургон марки «Mercedes-Benz» моделі «709 D», номер кузова « НОМЕР_2 », державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки вказана річ підлягає поверненню власнику.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

18 жовтня 2024 року до суду в судовому засіданні поданий цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди від злочину в сумі 1015510 грн.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2024 року вказаний цивільний позов був прийнятий до розгляду у кримінальному провадженні № 0000341, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2024 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України; ОСОБА_6 була визнана цивільним позивачем, ОСОБА_7 - представником цивільного позивача, ОСОБА_8 - цивільним відповідачем, ОСОБА_9 - представником цивільного відповідача.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Згідно приписів ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина перша статті 1187 ЦК України).

За загальними правилом частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.

Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова (регламентна) виплата у зв`язку із смертю потерпілої фізичної особи здійснюється, якщо смерть потерпілої фізичної особи настала протягом одного року з дня дорожньо-транспортної пригоди та є прямим її наслідком. Страховик, а у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ, відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю потерпілої фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим).

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 зазначеного Закону).

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У пункті 1.3 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Згідно із статтею 6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, № 404/5777/18 від 19 листопада 2019 року, № 199/6524/18 від 10 грудня 2019 року, № 564/2640/18 від 03 лютого 2021 року, № 569/4753/23 від 13 березня 2024 року.

У постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі № 199/6524/18 зроблено висновок про те, що якщо позовні вимоги пред`явлено не до всіх належних відповідачів, зокрема, до страховика, суд позбавлений можливості давати оцінку обґрунтованості таких позовних вимог, визначати розмір сум, які підлягають відшкодуванню внаслідок ДТП, та здійснювати їх розподіл між страховиком у межах страхових сум і винуватцем ДТП. Тому відмова у задоволенні позовних вимог з роз`ясненням потерпілому та його представнику права на звернення до суду в порядку цивільного судочинства з відповідними позовними вимогами до засудженого і страховика або лише до засудженого після виплати страховиком страхового відшкодування у межах страхових сум за заявою потерпілого є обґрунтованою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що потерпілій слід відмовити у позові та роз`яснити їй та її представнику право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства з відповідними позовними вимогами до засудженого і страховика або лише до засудженого після виплати страховиком страхового відшкодування у межах страхових сум за заявою потерпілої.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373-376 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Залишити ОСОБА_8 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у виді застави.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_8 з моменту затримання, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 23 травня 2024 року по 27 травня 2024 року з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 6058 грн 24 коп. витрат, пов`язаних із залученням експерта.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди від злочину відмовити.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_6 та її представнику ОСОБА_7 право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства з відповідними позовними вимогами до ОСОБА_8 і страховика ТДВ «СК «Альфа-Гарант» або лише до ОСОБА_8 після виплати страховиком страхового відшкодування у межах страхових сум за заявою потерпілої.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/14911/24 від 24 травня 2024 року на спеціалізований вантажний фургон марки «Mercedes-Benz» моделі «709 D», номер кузова « НОМЕР_2 », державний номерний знак НОМЕР_1 .

Речові докази:

спеціалізований вантажний фургон марки «Mercedes-Benz» моделі «709 D», червоного кольору, номер кузова « НОМЕР_2 », державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні на території спеціального майданчику для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту м. Шепетівка по вул. Старокостянтинівське шосе, 31, - повернути ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_1 ;

одяг трупа ОСОБА_10 , в якому останній був на момент ДТП, який перебуває на зберіганні у ОСОБА_6 , - повернути ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_2 ;

два оптичні диски лазерних систем зчитування DVD-R 4,7 GB 16Х, на яких наявні відеозаписи з камер спостереження , які встановлені на території ПП «Агро Пром-Захід», що за адресою М. Ізяслав, вул. М. Микитюка, 100, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000341 протягом усього часу його зберігання;

три змиви з переднього бампера, які поміщено до трьох окремих паперових конвертів; два змиви з ричага передньої балки, які поміщено до двох окремих паперових конвертів; два змиви з піддона двигуна, які поміщено до двох окремих паперових конвертів; один змив з заднього мосту, який поміщено до паперового конверту; один зіскраб речовини з заднього мосту, який поміщено до паперового конверту; два змиви з заднього лівого колеса, які поміщено до двох окремих паперових конвертів; змив паливно-мастильних матеріалів з поверхні черевної ділянки трупа ОСОБА_10 , які поміщено до паперового конверта; змив паливно-мастильних матеріалів з поверхні черевної порожнини трупа ОСОБА_10 , які поміщено до паперового конверта; зразок крові із ротової порожнини трупа ОСОБА_10 , який поміщено до паперового конверта; зразок крові трупа ОСОБА_10 на марлевому тампоні, який поміщено до паперового конверта; зразок крові трупа ОСОБА_10 на аплікаторі, який поміщено до двох окремих паперових конвертів, які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1