Справа № 314/4973/24
Провадження № 1-кп/314/401/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000582 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірово Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 209 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2024 до Вільнянського районного суду Запорізької області в порядку ст.ст. 291, 474 КПК України надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 209 КК України, разом з угодою про визнання винуватості.

Згідно з обвинувальним актом, 26.08.2024 приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи повз магазин "Гарячий хліб", розташований по вул. Центральній у с. Зарічне (Комишуваська ТГ) Запорізького району Запорізької області, на сходинках останнього помітив мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A15" в корпусі темно-синього кольору, в чохлі якого знаходилася пластикова банківська картка, емітована АТ КБ "Приват Банк" № НОМЕР_1 , які вирішив залишити собі.

В подальшому, 26.08.2024 о 20годині 32 хвилини, прямуючи у маршрутному таксі з с. Зарічне Запорізького району Запорізької області до м. Запоріжжя, ОСОБА_3 , тримаючи у руках вище вказаний мобільний телефон та, переглядаючи інформацію, що містилася на мобільному телефоні, на робочому столі побачив додаток Інтернет-банкінгу "Приват 24", який згідно Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах" є таким, що реалізує технології обробки інформації, шляхом введення фінансового номеру, в якому маються збережені дані для входу з фінансовим номером потерпілого ОСОБА_6 , який є його абонентським номером стільникового зв`язку НОМЕР_2 , зайшовши у який виявив вже введену необхідну інформацію для входу та активації.

ОСОБА_3 , маючи умисел на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, із корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання в порушення вимог ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 21 Закону України "Про інформацію", ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про захист персональних даних", натиснувши клавішу "Продовжити", здійснив вхід до додатку "Приват 24", до якого прив`язана банківська картка № НОМЕР_1 та банківська картка № НОМЕР_3 , які належать потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином отримав доступ до конфіденційної інформації, а саме банківської таємниці без відома власника рахунку потерпілого ОСОБА_6 : його банківських рахунків, реквізитів платіжних карток, грошових коштів на рахунках, чим вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи АТ КБ "Приватбанк" - додатку "Приват24 ", та, будучи авторизованим в автоматизованій системі АТ КБ "Приват Банк" - додатку "Приват24" потерпілого ОСОБА_6 , о 20 годині 32 хвилини виконав зміну пін-коду до банківського карткового рахунку № НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Окрім цього, згідно з Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3684-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 14 лютого 2024 року строком на 90 діб - до 14 серпня 2024 року, Указом Президента України від 23.07.2024 № 469/2024, затвердженим Законом України від 08.08.2024 № 3891-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 12 серпня 2024 року строком на 90 діб - до 12 листопада 2024 року.

Так, 26.08.2024 приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи повз магазин "Гарячий хліб", розташований по вул. Центральній у с. Зарічне Комишуваської ТГ Запорізького району Запорізької області, на сходинках магазину помітив мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A15" в корпусі темно-синього кольору, в чохлі якого знаходилася пластикова банківська картка, емітована АТ КБ "Приват Банк" № НОМЕР_1 , які вирішив залишити собі. В подальшому, ОСОБА_3 , тримаючи у руках вище вказаний мобільний телефон та переглядаючи інформацію, яка містилася на мобільному телефоні, на робочому столі побачив додаток інтернет-банкінгу "Приват 24". Зайшовши у додаток, останній побачив вже введену необхідну інформацію для входу. Натиснувши клавішу "Продовжити" був здійснений вхід до додатку "Приват 24", до якого прив`язана банківська картка для виплат № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, внаслідок чого, діючи таємно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, останній за допомогою додатка інтернет-банкінгу "Приват 24" змінив пароль до банківської картки, належної потерпілому ОСОБА_6 .

Отримавши повний контроль над банківською карткою, емітованою АТ КБ "Приват Банк" № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 26.08.2024 о 21 годині 22 хвилини, діючи таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перерахував грошові кошти у сумі 10050 грн на банківську картку АТ "Універсалбанк" № НОМЕР_4 , тим самим здійснив крадіжку вказаних грошових коштів.

Викраденими грошовими коштами, ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 10050 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Також, 26.08.2024 приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи повз магазин "Гарячий хліб", розташований по вул. Центральній у с. Зарічне Комишуваської ТГ Запорізького району Запорізької області, на сходинках магазину помітив мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A15" в корпусі темно-синього кольору, в чохлі якого знаходилася пластикова банківська картка, емітована АТ КБ "Приват Банк" № НОМЕР_1 , які вирішив залишити собі. В подальшому, ОСОБА_3 , тримаючи у руках вище вказаний мобільний телефон та переглядаючи інформацію, яка містилася на мобільному телефоні, на робочому столі побачив додаток інтернет-банкінгу "Приват 24". Зайшовши у додаток, останній побачив вже введену необхідну інформацію для входу. Натиснувши клавішу "Продовжити" був здійснений вхід до додатку "Приват 24", до якого прив`язана банківська картка для виплат № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, внаслідок чого, діючи таємно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, останній за допомогою додатка інтернет-банкінгу "Приват 24" змінив пароль до банківської картки, належної потерпілому ОСОБА_6 .

Отримавши повний контроль над банківською карткою, емітованою АТ КБ "Приват Банк" № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 26.08.2024 о 23 годині 26 хвилин, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, користуючись електронними послугами банкомату, розташованого поблизу магазину "Економ Плюс" по вул. Космічній, 122, у м. Запоріжжя, використовуючи раніше винайдену вищевказану банківську картку, розуміючи, що кошти, які на ній зберігаються, належать іншій особі, здійснив фінансову операцію з обготівкування частини грошових коштів в сумі 20000 грн та розпорядився ними на власний розсуд, тим самим здійснив крадіжку останніх, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 26.08.2024 приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи повз магазин "Гарячий хліб", розташований по вул. Центральній у с. Зарічне Комишуваської ТГ Запорізького району Запорізької області, на сходинках магазину помітив мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A15" в корпусі темно-синього кольору, в чохлі якого знаходилася пластикова банківська картка, емітована АТ КБ "Приват Банк" № НОМЕР_1 , які вирішив залишити собі. В подальшому, ОСОБА_3 , тримаючи у руках вище вказаний мобільний телефон та переглядаючи інформацію, яка містилася на мобільному телефоні, на робочому столі побачив додаток інтернет-банкінгу "Приват 24". Зайшовши у додаток, останній побачив вже введену необхідну інформацію для входу. Натиснувши клавішу "Продовжити" був здійснений вхід до додатку "Приват 24", до якого прив`язана банківська картка для виплат № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, внаслідок чого, діючи таємно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, останній за допомогою додатка інтернет-банкінгу "Приват 24" змінив пароль до банківської картки, належної потерпілому ОСОБА_6 .

Отримавши повний контроль над банківською карткою, емітованою АТ КБ "Приват Банк" № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 27.08.2024 о 06 годині 49 хвилин, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, користуючись електронними послугами банкомату, розташованого поблизу 5-го навчального корпусу Запорізького національного університету по проспекту Соборному, 74, у м. Запоріжжя, використовуючи раніше винайдену вищевказану банківську картку, розуміючи, що кошти, які на ній зберігаються, належать іншій особі, здійснив фінансову операцію з обготівкування частини грошових коштів в сумі 20000 грн та розпорядився ними на власний розсуд, тим самим здійснив крадіжку останніх, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Продовжуючи свої злочинні дії,ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про злочинне походження грошових коштів, одержаних внаслідок вчинення протиправного діяння, а саме вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), легалізував їх за наступних обставин.

27.08.2024 у період часу з 06 години 49 хвилин по 10 годину 44 хвилини ОСОБА_3 , знаходячись у торгових рядах міського речового ринку "Анголенко" по вул. Докучаєва, 2, у м. Запоріжжя, маючи у своєму розпорядженні грошові кошти в загальній сумі близько 50000 грн, які ним напередодні були здобуті злочинним шляхом, а саме незаконно обготівкуванні з банківської картки, емітованої АТ КБ "Приват Банк" № НОМЕР_1 та належної ОСОБА_6 , діючи із злочинним умислом, направленим на їх легалізацію, а саме використання всупереч діючим положенням Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", придбав у торговому кіоску, орендатором і реалізатором товару якого є ФОП ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 2 нових неоригінальних чоловічий та жіночий спортивні костюми фірми "Adidas" чорного кольору з білими полосками 52-го та 50-го розміру відповідно, здійснивши оплату шляхом особистої передачі частини з вищевказаних грошових коштів в розмірі 3400 грн, чим отримав право на користування та розпорядження даними речами.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив фінансову операцію з грошовими коштами в розмірі 3400 грн, одержаними внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, тим самим легалізував частину доходу, одержаного внаслідок скоєння кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 209 КК України, як набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, зміна форми (перетворення) такого майна, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом.

Також, 26.08.2024 приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи повз магазин "Гарячий хліб", розташований по вул. Центральній у с. Зарічне Комишуваської ТГ Запорізького району Запорізької області, на сходинках магазину помітив мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A15" в корпусі темно-синього кольору, в чохлі якого знаходилася пластикова банківська картка, емітована АТ КБ "Приват Банк" № НОМЕР_1 , які вирішив залишити собі. В подальшому, ОСОБА_3 , тримаючи у руках вище вказаний мобільний телефон та переглядаючи інформацію, яка містилася на мобільному телефоні, на робочому столі побачив додаток інтернет-банкінгу "Приват 24". Зайшовши у додаток, останній побачив вже введену необхідну інформацію для входу. Натиснувши клавішу "Продовжити" був здійснений вхід до додатку "Приват 24", до якого прив`язана банківська картка для виплат № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, внаслідок чого, діючи таємно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, останній за допомогою додатка інтернет-банкінгу "Приват 24" змінив пароль до банківської картки, належної потерпілому ОСОБА_6 .

Отримавши повний контроль над банківською карткою, емітованою АТ КБ "Приват Банк" № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 27.08.2024 о 10 годині 44 хвилин, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, користуючись електронними послугами банкомату, розташованого поблизу магазину "Економ Плюс" по вул. Космічній, 122, у м. Запоріжжя, використовуючи раніше винайдену вищевказану банківську картку, розуміючи, що кошти, які на ній зберігаються, належать іншій особі, здійснив фінансову операцію з обготівкування частини грошових коштів в сумі 20000 грн та розпорядився ними на власний розсуд, тим самим здійснив крадіжку останніх, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 27.08.2024 о 10 годині 56 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, знаходячись на вул. Космічна у м. Запоріжжя, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, в порушення вимог ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 21 Закону України "Про інформацію", ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про захист персональних даних", з використанням мобільного телефону марки "Samsung Galaxy A15" в корпусі темно-синього кольору, який належить потерпілому ОСОБА_6 , на якому попередньо встановлений програмний додаток Інтернет-банкінгу "Приват 24", використовуючи збережені дані для входів з фінансовим номером потерпілого, без дозволу власника банківського карткового рахунку здійснив вхід до встановленого додатку Інтернет-банкінгу, та отримав доступ до банківської таємниці, без відома власника рахунку, чим вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи АТ КБ "Приватбанк" - додатку "Приват24", та таким чином повторно отримав доступ до конфіденційної інформації, а саме банківської таємниці без відома власника рахунку потерпілого ОСОБА_6 : його банківських рахунків, реквізитів платіжних карток, грошових коштів на рахунках, чим вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи АТ КБ "Приватбанк" - додатку "Приват24", будучи авторизованим в автоматизованій системі АТ КБ "Приват Банк" - додатку "Приват24" потерпілого ОСОБА_6 , о 10 годині 56 хвилин виконав зміну пін-коду до банківського карткового рахунку № НОМЕР_3 , хоча останній не мав права доступу до нього.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчинене повторно.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 01.11.2024 за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 між прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000582, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 у приміщенні службового кабінету Запорізької окружної прокуратури Запорізької області за адресою: Запорізька область, Запорізький район, м. Вільнянськ, пров. Торговий, буд. 1.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 4 ст. 185, ч. 1, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 209 КК України. Підозрюваний ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_3 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, у вигляді 1 року обмеження волі, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, у вигляді 2 років обмеження волі, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 1 рік, без конфіскації майна, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 1 рік, без конфіскації майна, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, визначених у п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2, п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки її невиконання, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, угода укладена з дотриманням усіх вимог законодавства, укладення угоди сторонами було добровільним, а її умови не суперечать інтересам обвинуваченого, тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винним, віднесені до категорії кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору свою письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_3 , а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкції ч. 4 ст. 185, ч. 1, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 209 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам суспільства.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є цілком добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України. При цьому на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає на необхідне скасувати арешт на речові докази, накладений ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.09.2014.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01.11.2024, укладену між прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000582, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 209 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 01.11.2024 покарання:

- за ч. 1 ст. 361 КК України - у вигляді 1 року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 361 КК України - у вигляді 2 років обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 209 КК України - у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 1 рік, без конфіскації майна;

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 1 рік, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.09.2024, на автомобіль мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A15" в корпусі темно-синього кольору, модель SM-A155F/DSN, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , та спортивні костюми "Adidas" чорного кольору з білими полосками: чоловічий 52-го розміру та жіночий 50-го розміру.

Речові докази: мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A15" в корпусі темно-синього кольору, модель SM-A155F/DSN, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому, як власникові.

Спортивні костюми "Adidas" чорного кольору з білими полосками: чоловічий 52-го розміру та жіночий 50-го розміру, передані до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за квитанцією № 780 - знищити.

CD-R диск, отриманий в ході тимчасового доступу до речей і документів у АТ КБ "Приват Банк", долучений до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

CD-R диски з відеозаписами допиту свідка ОСОБА_8 , проведення пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , долучені до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

17.02.2025