КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/76/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 399 КПК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при перегляді у письмовому провадженні, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.01.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у ненаданні відповіді на клопотання, подане у межах кримінального провадження № 0000158 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , 27.12.2024, звернувся до слідчого судді місцевого суду зі скаргою на бездіяльність прокурора, який здійснює процесуальне керівництво по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000158, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України: ОСОБА_5 24.12.2024 звернувся до прокурора з клопотанням у межах кримінального провадження, але відповіді у встановлені процесуальні строки не отримав.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2025 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що вимоги ОСОБА_5 безпідставні, оскільки скаржник передчасно звернувся до слідчого судді, внаслідок чого не подав доказів бездіяльності чи несвоєчасного виконання заявленим суб`єктом оскарження процесуальної вимоги закону, зокрема розгляду клопотання і направлення скаржнику відповіді.

Логістичні питання щодо: тривалості та способу відправлення кореспонденції, дієвість вручення повідомлення чи процесуального рішення не входить до завдань судового контролю, як те передбачено ст. 303 КПК України. Також, слідчим суддею взято до уваги поважні чинники, зокрема: умови воєнного стану, обмежене фінансування, надмірне навантаження.

Прокурор не вручив скаржнику повідомлення лише тому, що скаржник не звернувся до представника сторони обвинувачення з такою вимогою, а скаржник не вчинив дій, спрямованих на отримання копії постанови чи повідомлення за результатами розгляду його клопотання. Також не надано доказів, що прокурор умисно перешкоджає скаржникові у реалізації його процесуальних прав. Не існує законних передумов зобовязувати повторно направляти скаржнику відповідь.

Відсутність доказів на підтвердження чи спростування перерахованих обставин є умовою для відмови в задоволенні вимог скаржника.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та зобов`язати прокурора надати мотивовану обґрунтовану відповідь, яка сприятиме завершенню досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 000167, № 0000158.

В обґрунтування вимог посилається на те, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням процесуальних та матеріальних норм права, жодним чином не сприяє завершенню досудового розслідування.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали скарги, що надійшли на запит суду апеляційної інстанції, зваживши доводи скаржника, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження не підлягає відкриттю.

Мотивами такого рішення є наступне.

Право на справедливий суд, закріплено у ст. 8 Загальної декларації прав людини 1948 року, у ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Право на суд передбачає право учасника спору на вільний та ефективний доступ до суду, який правомочний вирішити його справу і стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Разом із тим, у своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

У пункті 63 рішення у справі Podbielski and PPU Polpure v. Poland ЄСПЛ вказано, що обмеження права на доступ, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги, повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосовуваними засобами та поставленою метою.

Конституційний Суд України в своєму рішенні дійшов висновку, що апеляційне оскарження судового рішення можливе в усіх випадках, крім тих, коли Закон містить заборону на таке оскарження. Аналогічно висновки про те, що право на право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням, накладення обмежень дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги, містить й Постанова ВС від 05.07.2018 року у справі № 711/5912/17.

Ухвали слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначені законодавцем та закріплені у положеннях ст. 309 КПК України: їх перелік наведений у ч. 1 цієї норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України: під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Як визначає ч. 3 ст. 309 КПК України, інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Також, згідно із положеннями ч. 3 ст. 307 КПК України, оскільки положення щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано такими, що не відповідає Конституції України, то в апеляційному порядку може бути оскаржена й ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вимоги наведених вище норм кримінального процесуального закону, ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у ненаданні відповіді на клопотання щодо повідомлення про хід кримінального провадження, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Можливість такого оскарження не передбачає ні безпосередньо ст. 307 КПК України, а ні ст. 309 КПК України; ст. 392 КПК України вказує на можливість оскарження ухвал слідчого судді, коли такі випадки передбачені Кримінальним процесуальним кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Отже, як встановлено перевіркою матеріалів скарги, у даному випадку скаржником ОСОБА_5 оскаржується ухвала слідчого судді, яка, як зазначено вище, не може бути оскаржена під час досудового розслідування в апеляційному порядку, її оскарження не передбачається кримінальним процесуальним законом.

За таких підстав суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 376, 399, 404, 418, 419, 422, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_5 , поданою на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.01.2025 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у ненаданні відповіді на клопотання, подане у межах кримінального провадження № 0000158 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4