Справа № 202/2845/24
Провадження № 1-кп/202/1211/2024
ВИРОК

11 грудня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритомусудовому засіданні у м. Дніпрі, кримінальне провадження №0000138, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2024 року у відношенні,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимар, Гайсинського району, Вінницької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацевлаштованого, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 02 лютого 2024 року приблизно об 11 год. 45 хв., проходив стажування на посаду охоронця у ТОВ «КДМ Дніпро», що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Журналістів, 3 та, перебуваючи в кімнати охорони, що розташована на першому поверсі приміщення вказаного товариства, на столі побачив мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A 045F/DS», 64 Gb Black, модель: SM A045FZKGSEK, виробник: Корея, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , вартістю 4032 гривень 58 копійок, що належить ТОВ «КДМ Дніпро» у особі представника ОСОБА_6 . У цей час, у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), при цьому визначивши предметом свого злочинного посягання вказаний мобільний телефон.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи в кімнати охорони ТОВ «КДМ Дніпро», що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Журналістів, 3, 02.02.2024 приблизно о 12:00 год., реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, з корисливих мотивів та в особистих інтересах, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу своїми руками взяв зі столу, що розташований з правої сторони від входу до кімнати охорони ТОВ «КДМ Дніпро», розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Журналістів, 3, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A 045F/DS», 64 Gb Black, модель: SM A045FZKGSEK, виробник: Корея, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , вартістю 4032 гривень 58 копійок, що належить ТОВ «КДМ Дніпро», який сховав в карман куртки обтягненої на ньому в той момент.

Далі, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні кімнати охорони ТОВ «КДМ Дніпро», розташований за адресою: кімнату охорони ТОВ «КДМ Дніпро», м. Дніпро, вул. Журналістів, 3, доводячи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), до кінця, вчинюючи злочин в умовах воєнного стану, утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце скоєння кримінального правопорушення, тим самим спричинив майнову шкоду ТОВ «КДМ Дніпро» на суму 4032 гривень 58 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, просив суворо не карати та розглянути кримінальне провадження в порядку ст. 349 КПК України, про що надав письмову заяву. Також, зазначив, що відшкодував збитки.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав проведення розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України, зазначив, що обвинувачений відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, про що є розписка, вважав за можливе призначити покарання з урахування ст. 75 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковано ч. 4 ст. 185 КК України, тобто умисні дії, які полягають у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Так, згідно ч. 2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному, суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.

З огляду на встановлені під час судового розгляду дані про особу обвинуваченого та тяжкість і обставини скоєного злочину, які не оспорюються сторонами справи, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, необхідного для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, що згідно ст. 12 КК України є тяжким умисним корисливим злочином; дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, офіційно не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, відшкодував заподіяну шкоду, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття; відсутність обставини, що обтяжує покарання, та беззаперечне визнання вини.

З урахуванням принципу індивідуалізації покарання та особи обвинуваченого, який винуватість у вчиненому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, крім того судом визнається можливим застосування положень ст. 75, 76 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підлягають вирішенню в порядку ст. 124 КПК України, та з огляду на те, що у даному випадку було залучено приватного експерта ОСОБА_8 , та не було залучено держаного експерта, тому витрати пов`язані з проведення експертизи у даному кримінальному провадженні не підлягають стягненню з обвинуваченого.

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст. 100 КПК України, процесуальні витрати в рамках даного кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.ст.: 75, 76 КК України, ст. ст. 370; 374; ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме, CD-R диск на якому містяться два відеофайли, який зберігається в матеріалах справи залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме, CD-R диск на якому міститься один відеофайл, який зберігається в матеріалах справи залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме, договір про надання фінансового кредиту під заставу № DP-88.102868/0 від 02.02.2024 року, який зберігається в матеріалах справи залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий суддя: ОСОБА_1