Справа №523/8504/19
Провадження №1-в/523/57/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Одеси подання Пересипського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець міста Мусалата республіки Джамахарія, з середньою освітою (ЗОШ№11), не працюючий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно статті 89 КК України раніше не судимий, про розяснення питання , пов?язаного з виконанням виооку,

ВСТАНОВИВ:

З Пересипського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області до суду надійшло подання про приведення вироку відносно відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», посилаючись на те, що останній з 01.12.2021 року перебувала на обліку Пересипського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 1 КК України.

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2021 року ОСОБА_3 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 186 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому наступне покарання: за ч.3 ст.185 КК України призначити ОСОБА_3 , покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; за ч.1 ст. 186 КК України призначити ОСОБА_3 , покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 , покарання у виді позбавлення волі на чотири роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування покарання з випробуванням на 3 (три) роки. Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 , виконувати покладені на нього обов`язки, а саме: за ч. 1 п. 1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); за ч. 1 п. 2 повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання; за ч. 2 п. 2 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції).

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Вказаним Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст.ст. 185, 190, 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Податкового кодексу України, сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлюється законом станом на 01 січня поточного року, а саме у 2019 році 1921 грн., а у 2021 році 2270 грн тощо.

Суд, вивчивши матеріали подання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13. ч.1 ст. 537 КПК України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року (далі Закон №3886-ІХ).

Вище зазначеним Законом №3886-ІХ внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та викладено ст. 51 КУпАП в новій редакції, якою визначено адміністративну відповідальність за вчинення дрібної крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказане свідчить про збільшення порогу кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 України.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в інших законах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV ПК України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.01.2021 року по справі №0306/7567/12 (провадження №13-73кс19) зазначила, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені, чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

До суду надійшло подання щодо роз`яснення ухвали суду від 29.11.2024 року про виконання ухвали, оскільки вирок було винесено за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 1 КК України.

Встановлено, що в тексті ухвали допущена описка, та зазначено у резулятивній частині «Подання Пересипського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння за ст. 185 КК України, задовольнити».

Суд дослідивши матеріали подання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 379 КПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

На підставі викладеного та керуючись вимогами, ст.ст. 379, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Виправити описку допущену в ухвалі Суворовського районного суду м. Одеси від 29.11.2024 року.

Зазначити в резулятивній частині ухвали:

«Подання Пересипського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння за ст. 185 КК України, - задовольнити частково в частині звільнення щодо призначення покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України».

Виправлене вважати за правильне.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1