ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7925/24 Номер провадження 11-сс/814/854/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисників підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 06 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2023 року за №0000367, задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_12 , погоджене з прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 02 лютого 2025 року, підозрюваному

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі й документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_11 в разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Урахувавши обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування зазначеного вище запобіжного заходу без визначення розміру застави ОСОБА_11 , який підозрюється, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 06 грудня 2024 року, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково й застосувати ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, а у випадку відсутності підстав для обрання наведеного запобіжного заходу визначити ОСОБА_11 розмір застави. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що стороною обвинувачення не було доведено: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України; неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі альтернативного у вигляді застави, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який не судимий, займається підприємницькою діяльністю, має: постійне місце проживання, малолітню дитину на утриманні й міцні соціальні зв`язки.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисників про задоволення апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження і долучені сторонами провадження в ході апеляційного розгляду матеріали, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2023 року за №0000367.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 та іншими пособниками, з корисливих мотивів, за невстановлених обставин у підвалі свого домоволодіння по АДРЕСА_2 облаштував окреме приміщення для розміщення там лабораторії зі штучним мікрокліматом для вирощування певного виду рослин коноплі методом гідропонування.

ОСОБА_11 придбав необхідне обладнання для якісного функціонування створеної лабораторії та, підключивши його до джерела живлення, з того часу підтримував у належному стані згадане вище приміщення, удосконалював, прибирав його, тим самим організував і утримував місце для незаконного виготовлення наркотичного засобу канабісу, з метою його подальшого незаконного збуту ОСОБА_13 , а також придбав насіння рослин коноплі різних торгових марок.

Затим ОСОБА_11 у пластикових вазонах (ставчиках) з указаного вище насіння вирощував рослини роду коноплі, які після дозрівання та висушування доводив до стану, що давав змогу використовувати їх як наркотичний засіб шляхом відокремлення частин від рослин і подрібнення, здійснюючи в такий спосіб незаконне виготовлення наркотичного засобу канабісу, в особливо великих розмірах, і зберігав допоки його не забере ОСОБА_13 з метою подальшого незаконного збуту.

У період часу з 04 до 05 грудня 2024 року під час санкціонованого обшуку поліцейськими в домоволодінні ОСОБА_11 за наведеною вище адресою було виявлено та вилучено: 81 скляну банку з наркотичним засобом - канабісом», 1 банку з пластиковим «гашишем», 19 пакетів із наркотичним засобом канабісом, у подрібненому вигляді, що становить особливо великий розмір, які ОСОБА_11 незаконного виготовив і зберігав з метою подальшого незаконного збуту ОСОБА_13

05 грудня 2024 року слідчий ОСОБА_12 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_11 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.317 КК України - організації та утримання місця для незаконного виготовлення наркотичного засобу з корисливих мотивів; ч.3 ст.307 КК України - незаконного виробництва, виготовлення, придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах.

06 грудня 2024 року слідчий ОСОБА_12 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.1-70).

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини необхідності затосування ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мають місце, підтверджуються достатніми на цьому етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі й документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_11 в разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень від 9 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, особу підозрюваного, зокрема, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, і неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_11 названих вище злочинів підтверджується зібраними в кримінальному провадженні вагомими доказами, зокрема, даними: протоколу обшуку території домоволодіння по АДРЕСА_2 від 04 грудня 2024 року, де в присутності ОСОБА_11 в нього за цієї адресою виявлено та вилучено в приміщеннях, зокрема, підвалі: надзвичайно велику кількість наркотичних засобів, розфасованих у банки та полімерні пакети, а також спеціально налаштованого обладнання для їх виготовлення, грошові кошти в сумі 390 000 Євро, 130 000 доларів США, 18 550 Фунтів стерлінгів, 4 450 Швейцарських франків (а.п.13-19); протоколу затримання підозрюваного в порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України за наведеною вище адресою від 04 грудня 2024 року (а.п.39-43); протоколу за результатами проведення НСРД у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи від 01 листопада 2024 року, яким зафіксовано зустрічі й спілкування ОСОБА_11 з ОСОБА_13 щодо обставин обговорення та здійснення ними спільної незаконної діяльності, пов`язаної зі зберіганням і збутом наркотичних засобів, із застосуванням конспіративних заходів (а.п.44-57); висновків експертиз №№СЕ-19/117-24/21399-НЗПРАП, СЕ-19/117-24/21398-НЗПРАП від 06 грудня 2024 року, №№СЕ-19/117-24/21813-НЗПРАП, СЕ-19/117-24/21814-НЗПРАП, СЕ-10/117-24/21815-НЗПРАП від 12 грудня 2024 року з фототаблицями, якими підтверджено те, що вилучені в ході обшуку по АДРЕСА_2 речовини рослинного походження, поміщені у 81 банку та 19 полімерних пакети, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 1 149, 1 г, 1 333, 696 г, 534, 3 г, 2, 339 г, 10, 822 г, 24, 909 г, 17, 199 г, 28, 523 г, а темно-коричнева речовина, що знаходилась у банці - це наркотичний засобіб, обіг якого обмежено смола канабісу, масою в перерахунку на суху речовину 3, 899 г , та іншими доказами в кримінальному провадженні (а.п.80-87, 102, 104).

При цьому, колегія суддів зауважує, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_11 до вчинення злочинів, підозра в яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. За практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації, а тому доводи сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_11 підозри позбавлені підстав.

У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності встановлених ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, наявні у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_11 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі й документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що, в свою чергу, дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_11 за попередньою змовою групою осіб інкримінованих йому корисливих тяжкого та особливо тяжкого злочинів, що мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений створенням загрози заподіяння тяжких наслідків та їх заподіянням здоров`ю всього населення (невизначеного кола осіб), економіці й суспільству, підривом заснованого на законі порядку обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів в Україні, дані про особу підозрюваного та його поведінку в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_11 .

На цьому етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, про що просить сторона захисту.

Колегія суддів ураховує те, що ОСОБА_11 не судимий, є ФОП, має: на утриманні малолітню дитину, подяку від командира Сил логістики Збройних Сил України, однак ці відомості з урахуванням викладених вище обставин у їх сукупності не спростовують факт неможливості запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність його обрання.

Пунктом 5 ч.4 ст.183 КПК України унормовано, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Наркоманії та незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів притаманний винятково високий ступінь суспільної небезпеки. Суспільна небезпека цих злочинів і осіб, які їх вчиняють, визначається, насамперед, поширенням та згубним впливом наркоманії і токсикоманії на свідомість психічно нестійких людей, їх мораль і спосіб життя, що призводить до поступового занепаду, деградації особистості.

ОСОБА_11 обгрунтовано підозрюється, в тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, тобто у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів.

З огляду на викладене вище та враховуючи ряд установлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, обставини інкримінованої ОСОБА_11 злочинної діяльності, дані про особу підозрюваного, наведені вище обставини, передбачені ст.178 КПК України, то невизначення слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали розміру застави ОСОБА_11 , як наслідок, є правильним.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 06 грудня 2024 року щодо ОСОБА_11 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4