Справа № 496/7086/24
Провадження № 1-кс/496/2483/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000175 від 25.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач, за погодженням з прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням, мотивуючи тим, що до чергової частини відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області 24.10.2024 року надійшов рапорт від інспектора УПП в Одеській області ОСОБА_5 , про те, що 24.10.2024 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога «Київ-Одеса», 452 км у ОСОБА_6 , виявлено фрагмент скляної лампи з нашаруванням речовини, схожої на наркотичну. Слідчим СВ відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, ОСОБА_7 24.10.2024 року, за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога «Київ-Одеса» 452 км, проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено: фрагмент скляної лампи з нашаруванням речовини, схожої на наркотичну. З урахуванням положень ст. 98 КПК України, вищезазначене вилучене майно, власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до постанови дізнавача СД відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , визнано речовим доказом, адже воно зберегло на собі сліди скоєння кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які необхідно відшукати шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та відповідних судових експертиз. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищевказаного вилученого майна, яке має значення речових доказів, для виконання завдання та дотримання загальних засад кримінального провадження, виявлення та фіксації слідів вчинення кримінального правопорушення за допомогою проведення відповідних судових експертиз, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадження, у зв`язку з чим дізнавач звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині клопотання просив розглянути клопотання без його участі та участі прокурора.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 172КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності власника майна.

Їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1, 2 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій. гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч.7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючому КПК порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положенням ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.

Дізнавач, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів та проведення експертиз.

Згідно положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою дізнавача про долучення до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.10.2024 року, за матеріалами досудового розслідування № 0000175 від 25.10.2024 року, вказана в клопотанні річ, яка була виявлена та вилучена визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.ст. 132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного дізнавачем клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000175 від 25.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження, на фрагмент скляної лампи з нашаруванням речовини, схожої на наркотичну, яку вилучено 24.10.2024 року, в ході огляду місця події, за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога «Київ-Одеса» 452 км, власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1