печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Вест Трейд» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/51103/23-к від 10.11.2023 у кримінальному провадженні № 0001799 від 26.09.2023,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Ін-Вест Трейд» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/51103/23-к від 10.11.2023 у кримінальному провадженні № 0001799 від 26.09.2023.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що 10.11.2023 ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/51103/23-к у межах кримінального провадження № 0001799 від 26.09.2023 накладено арешт на належне на праві власності ТОВ «Ін-Вест Трейд» майно - шрот соняшниковий у кількості 869,820 тонн.

Вказане майно вилучено за результатами проведеного обшуку в період з 10.10.2023 по 01.11.2023 на ДП «Ізмаїльський морський торгівельний порт», та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - начальнику складу ВПК-1 ДП «Ізмаїльський морський торгівельний порт», що зберігається в складському приміщенні, які опечатано биркам.

Арешт накладено на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів із забороною користування і розпорядження Майном.

Стороною захисту в клопотанні зазначено, що накладений арешт підлягає скасуванню через те, що:

1. ТОВ «Ін-Вест Трейд» є законним власником шроту соняшникового. Законність придбання майна документально підтверджується.

2. ТОВ «Ін-Вест Трейд» здійснює законну господарську діяльність на території України. Його посадові особи не мають відношення до обставин експорту сільськогосподарської продукції та неповернення валютної виручки в Україну.

3. Арештоване майно не містить ознак речового доказу. Відсутні об`єктивні обставини, які б підтверджували, що вказане майно зберігає на собі сліди вчинення злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як докази.

4. Арешт майна третьої особи протягом понад одного року негативно впливає на господарську діяльність товариства. З моменту вилучення майна пройшов рік, вартість майна знижується, а саме майно втрачає свою цінність.

5. В рамках провадження за аналогічних підстав було накладено арешт на майно третіх компаній - ТОВ «Агро-Нова», АТ «АВВАТЕРА». Слідчими суддя скасовано арешт з такого майна за аналогічних підстав.

Представник володільця майна в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Адвокат ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Представник Офісу Генерального прокурора в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином. Прокурор у кримінальному провадженні № 0001799 - прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 через кацелярію суду подав заперечення на вказане клопотання, просив відмовити, зазначивши, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001799 від 26.09.2023 року за фактами діяння вчиненого умисно на шкоду суверенітету та економічній безпеці України, в умовах воєнного стану; за фактами заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого в особливо великих розмірах; за фактами внесення недостовірних відомостей до офіційних документів, що спричинили тяжкі наслідки; легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом вчинені в особливо великому розмірі, з правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.

В рамках досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що співробітниками Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансуванню тероризму Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України (далі - ГУ «І» ДЗНД СБ України) за результатами проведення контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури у сфері агропромислової сфери отримано інформацію щодо функціонування протиправної схеми, направленої на забезпечення безперешкодного експорту сільськогосподарської продукції від сумнівних підприємств, що в свою чергу призводить до значних економічних збитків держави та неповернення валютної виручки в Україну.

Так, встановлено, що в період з 01.06.2023 по 20.09.2023 на території ДП «Морський торгівельний порт «Усть-Дунайськ» (), ДП «Ізмаїльський морський торгівельний порт» (), ДП «Ренійський морський торгівельний порт» (), приватними суб`єктами господарювання, а саме: ТОВ «Санрайс МК», ТОВ «Агрокорн Сейл», ТОВ «Партнер Нік», ТОВ «Агродек», ТОВ «Дельта опт груп», ТОВ «Стріо-опт», ТОВ «Агротін трейд», ТОВ «Регард-Н», ТОВ «Вінторменд плюс», ТОВ «Бріоль трейд», ТОВ «Південь продакшн», ТОВ «Амік кепітал», ТОВ «Клайз про-сервіс», ТОВ «Альдавір», ТОВ «Агромаркет траст», ТОВ «Гранарт», ТОВ «Стар граунд», ТОВ «Кімбо імпорт», ТОВ «Дрімтаунсен», ТОВ «Едельвейс про компані», ТОВ «Агро ультра», ТОВ «Укр південь трейд», ТОВ «Менті», ТОВ «Агроекостандарт», ТОВ «Агропівдень логістика», ТОВ «Дніпротранс агро», ТОВ «Агроматрікс», ТОВ «Флеш продукт компані», ТОВ «Зеленопілля торг-транс», ТОВ «Ком-корд», ТОВ «Дружба», СТОВ «Зоря» та інші суб`єкти господарської діяльності сформували (накопичили) на зернових терміналах та експортували 7 млн 600 тис. тон сільськогосподарської продукції загальною вартістю на суму понад 67,5 млрд. грн.

Відповідно до отриманих даних, вказані вище суб`єкти господарювання заволоділи частиною експортованої сільськогосподарської продукції шахрайським шляхом з державних аграрних підприємств, сформувавши неіснуючу кредиторську заборгованість, вилучивши отриманий урожай та готову продукцію в якості погашення штучно сформованого боргу за неіснуючі послуги та товари.

У подальшому, з метою не сплати необхідних платежів і безперешкодного експорту сільськогосподарської продукції за сприяння службових осіб контролюючих органів, посадові особи вказаних вище суб`єктів господарської діяльності використовують підроблені документи щодо походження сільськогосподарської продукції для безперешкодного експорту зерна, та без відображення у бухгалтерських документах підприємства придбання товару, що, в свою чергу, призводить до системної несплати податків та неповернення валютної виручки в державу в особливо великих розмірах.

Водночас, вказана діяльність здійснюється за сприяння службових осіб зернових терміналів ТОВ «Зерновий термінал «Кілія» (), ТОВ «Краншип» (), ГВСП «КССРЗ» ПрАТ «УДП» (), ТОВ «Лад» (), ТОВ «Віллє Ф9РТЄ Україна» (), ПрАТ «Ізмаїльський картонно-целюлозний комбінат» (), ПГІ «Галактика» (), ТОВ «ІРП «Дунайсудно-сервіс» (), ПрАТ «Дунайсудно-ремонт» (), ТОВ «Ньюенерджі» (), ІФ ДП «АМПУ» (), ПП «Рені-ліс» (), ПП «Транс-експо» (), ТдВ «Ренійський Елеватор» (код ЄДРПОУ 009551.99), ТОВ «Агро-Рені» (), ТОВ «Рені- Лайн» (), ТОВ «СК Акорд» (), ТОВ «Термінал-Дунай» (), ТОВ «Дунайська Логістична Група» (), ПП «ЕТМК» (), ТОВ «УЕГ» (), ТОВ «Одессос-Рені» (), які сприяють накопиченню обсягів зернових на підставі завідомо підроблених документів, а також здійснюють відвантаження вказаної продукції.

Відповідно до проведеного співробітниками Служби Безпеки України аналізу встановлено, що вище вказаними суб`єктами господарської діяльності, за період 01.06.2023 по 20.09.2023 шляхом використання підроблених документів під час експортування сільськогосподарської продукції не сплачено до Державного бюджету обов`язкових платежів на загальну суму понад 9 млрд. грн., в результаті чого вчиняються дії направлені на шкоду суверенітету та економічній безпеці України.

В ході відпрацювання доручення, оперативними працівниками встановлено що, інформація, яка підтверджує протиправну діяльність міститься у документах, які зберігаються в службових приміщеннях вищезазначених зернових терміналів, в тому числі ДП «Ізмаїльський морський торгівельний порт» (), фактично знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами: :01:031:036, :01:031:0359, :01:031:0360, :01:047:0179; :01:047:0177, :01:047:0178.

В період з 10.10.2023 по 01.11.2023 на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2023 по справі № 757/43775/23-к проведено обшук ДП «Ізмаїльський морський торгівельний порт» (), що фактично знаходиться на земельних ділянках з кадастровими, номерами: :01:031:0359, :01:031:0360, :01:031:0361. Під час проведення обшуку виявлено та вилучено шрот соняшниковий, відповідно до приймальних актів, у загальній кількості 869, 820 т., який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - начальнику складу ВПК-1 ДП «Ізмаїльський морський торгівельний порт», що зберігається в складському приміщенні, які опечатано бирками.

У ході проведення вказаного вище обшуку, з урахуванням наявної інформації, яка міститься у матеріалах кримінального провадження, отримано відомості про те, що виявлена с/г продукція, має доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки будуть використані в подальшому для доказу фактів та обставин, що встановлюються.

01.11.2023 вилучену в ході обшуку штору соняшникового визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів провадження, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001799 від 26.09.2023 року за фактами діяння вчиненого умисно на шкоду суверенітету та економічній безпеці України, в умовах воєнного стану; за фактами заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого в особливо великих розмірах; за фактами внесення недостовірних відомостей до офіційних документів, що спричинили тяжкі наслідки; легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом вчинені в особливо великому розмірі, з правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.

10.11.2023 ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/51103/23-к у межах кримінального провадження № 0001799 від 26.09.2023 накладено арешт на належне на праві власності ТОВ «Ін-Вест Трейд» майно - шрот соняшниковий у кількості 869,820 тонн.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

За встановлених обставин слідчий суддя приходить до переконання, що шрот соняшниковий, який належить ТОВ «Ін-Вест Трейд» не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберіг на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року ,кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна, накладеного на шрот соняшниковий, що належать ТОВ «Ін-Вест Трейд».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Вест Трейд» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/51103/23-к від 10.11.2023 у кримінальному провадженні № 0001799 від 26.09.2023 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/51103/23-к від 10.11.2023 у кримінальному провадженні № 0001799 від 26.09.2023, а саме: на шрот соняшниковий, відповідно до приймальних актів, у загальній кількості 869, 820 т., який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - начальнику складу ВПК-1 ДП «Ізмаїльський морський торгівельний порт», що зберігається в складському приміщенні, які опечатано бирками.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1