Дата документу 21.01.2025
Справа № 334/7150/21
Провадження № 1-кп/334/128/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м.Запоріжжя кримінальне провадження №0000085 від 02.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Ленінського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження №0000085 від 02.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2024 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали - до 12 годин 08 хвилин 26 січня 2025 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки існують та не зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, уникнути яких буде не можливо у разі перебування обвинуваченого на волі, тому відсутні підстави змінювати запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який. Обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інший злочин.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти клопотання прокурора.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти клопотання прокурора посилаючись на позицію підзахисного.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у ряду тяжких кримінальних правопорушень за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що він, усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчиненні ним злочини може переховуватися від суду. Вказаний ризик підтверджується також тим, що обвинувачений неодноразово, без поважних причин не з`являвся до судових засідань, фактично переховуючись від суду, перебував у розшуку.

Ризик передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 не має джерела постійного доходу, з корисливих мотивів займався незаконною діяльністю, пов`язаною із збутом наркотичних речовин, від чого отримував дохід, раніше неодноразово судимий, у тому числі за скоєння злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, тобто він може вчинити новий злочин, що є ризиком передбаченим п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, забезпечує можливість не перешкодити інтересам правосуддя, та ухиленню від суду, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні, термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає продовженню на строк шістдесят днів відповідно до вимог ст. 183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 392, 616 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів по 22 березня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений 22 січня 2025 року о 10 год. 30 хв.

Суддя: ОСОБА_1