ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2025 с-ще Тиврів 145/381/25 1-кп/145/109/2025

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000027 від 02 березня 2025 року, щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, українця, уродженця смт Тиврів Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , проходить військову службу на посаді командира 3 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Молодший сержант ОСОБА_3 , проходячи військову службу на посаді командира 3 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_2 , у порушення вимог ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. 6, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_3 , 01.03.2025 у невстановлений дізнанням час та в невстановленому місці, маючи умисел на незаконне придбання психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, незаконно придбав поліетиленовий zір-пакет із психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,1900 г, який розпочав зберігати при собі, достовірно розуміючи, що всередині знаходиться психотропна речовина.

В подальшому, 02.03.2025 близько 14:18 год, ОСОБА_3 продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на зберігання психотропних речовин без мети збуту, знаходячись по вулиці Подільській в селищі Тиврів Вінницького району, сів у автомобіль "Daewoo Nexia", д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував його знайомий ОСОБА_4 , при цьому останній продовжив рух по вказаній вулиці. Близько 14:00 год вказаний автомобіль був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за порушення водієм ОСОБА_4 правил дорожнього руху. Під час проведення превентивних поліцейських заходів працівниками поліції, передбачених ст. 32, 34 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме під час перевірки документів та поверхневої перевірки, ОСОБА_3 з кишені правого рукава своєї камуфляжної куртки дістав поліетиленовий zір-пакет із психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,1900 г, яку в подальшому було вилучено в ході проведення огляду місця події.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 302 КПК України прокурор в обвинувальному акті заявив клопотання про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Суд, враховуючи викладене, вважає за можливе розглянути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ст. 94 КПК України).

Суд, оцінивши кожен доказ стосовно їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, знайшла своє підтвердження й доведена поза розумним сумнівом. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані правильно.

Судом установлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України належить до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий, військовослужбовець, проходить військову службу на посаді командира 3 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_2 , за місцем проходження служби характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції частини статті, за якою інкриміновано його діяння.

Враховуючи викладене, на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст. 50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлено, запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для обрання немає.

Суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, скасовує арешт на тимчасово вилучене майно.

Керуючись статтями 368-371, 373, 374, 382, 394, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.03.2025 на тимчасове вилучене 02.03.2025 майно: на прозорий поліетиленовий «zip-пакет» з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, які вилучено та поміщено до спеціального пакету «Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» №5765341 та перебувають у ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - скасувати.

Речові докази по справі: прозорий поліетиленовий «zip-пакет» з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, які вилучено та поміщено до спеціального пакету «Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» № 5765341, і перебувають у ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінальних проступків не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1