ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовомузасіданніза участю прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , третьої особи ОСОБА_8 та її ОСОБА_9 ,представника власника ОСОБА_10 -адвоката ОСОБА_11 апеляційні скарги прокурора Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_12 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 березня 2025 року у кримінальному провадженні №0001164,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_13 , яке погоджене з прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001164 за ч. 3,ч. 4,ч. 5 ст.190 КК України

На таке судове рішення прокурор ОСОБА_5 та захисник потерпілої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_12 подали апеляційні скарги із проханням скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на транспортний засіб марки«LEXUS», модель «GX 460», із державним номерним знаком НОМЕР_1 , 2015 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2 , бежевого кольору.

Прокурор в апеляційній скарзі стверджує, що висновок слідчого судді про недоведеність необхідності арешту вказаного майна та наявності ризиків, визначених абз. 2 ч. 1 ст.170 КПУК України, є безпідставним.

Провадження №11-сс/822/59/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_14 Категорія:ст.422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Зазначає, що у поданому слідчим клопотанні викладено мету накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яка полягає в збереженні речового доказу та вказані ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі чи відчуження транспортного засобу марки «LEXUS», модель «GX 460», із державним номерним знаком НОМЕР_1 , 2015 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2 .

Вказує, що транспортний засіб є доказом вчинення підозрюваним ОСОБА_15 злочину, передбаченого ч.5 ст.190 КК України та може бути предметом відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_12 у апеляційній скарзі звертає увагу на те, що слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, не вмотивувала та не обґрунтувала своє рішення, застосувала формальний підхід до розгляду клопотання.

Твердить, що у зв`язку з неналежним виконанням слідчим органом невідкладних слідчих дій,транспортний засіб марки був повторно відчужений третій особі з метою приховання протиправної діяльності та станом на 01.03.2025 року перебував на реалізації в автосалоні «Імперія Авто» в м. Київ.

Зазначає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно є достатньо вмотивованим, доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_15 повідомлено про підозру у незаконному заволодінні шляхом шахрайства даним автомобілем.Тривалий період часу вказаний транспортний засіб переховувався особами, які в незаконний спосіб набули на нього право володіння та намагаються його реалізувати через автосалон «Імперія Авто» в м. Київ, з метою приховування злочинної діяльності.

Вважає, що повернення автомобіля марки «LEXUS», модель «GX 460», із державним номерним знаком НОМЕР_1 , 2015 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2 особі, у якої він був вилучений, не сприятиме досягненню завдань кримінального провадження та негативно вплине на результати досудового розслідування, окрім того необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, призначити експертизи, тому даний транспортний засіб необхідно зберігати у сторони обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора та представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_12 , які підтримали апеляційні скарги, доводи ОСОБА_8 та її адвоката ОСОБА_16 , представника власника майна ОСОБА_17 адвоката ОСОБА_11 про відсутність підстав для скасування судового рішення,дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши наведені в апеляційних скаргах доводи,колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цією метою може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу,зокрема, є об`єктами,що містять відомості,які можуть бути використані як доказ факту чи обставин,що встановлюються під час кримінального провадження,у тому числі предмети,що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Арешт з метою забезпечення збереження речових доказів може бути накладений також на майно,що знаходиться у власності добросовісного набувача(ч.10 ст.170 КПК України).

Із матеріалів провадження вбачається,що СВ ЧРУП ГУНПУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001164 за ч.3, ч.4, ч.5 ст.190 КК України (а.с.4-8,26).

У цьому провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_15 .

За змістом внесених до ЄРДР за ст.190 ч.5 КК України відомостей, ОСОБА_15 у змові із невстановленими особами,у період з 08.12.2024 по 12.12.2024 року шляхом обману незаконно заволодів транспортним засобом марки «LEXUS», модель «GX 460», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_6 та в подальшому з корисливих мотивів здійснив його продаж.

Вказані відомості до ЄРДР були внесені на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення (а.с.9-11).

За змістом цієї заяви,а також під час допиту як потерпілої ОСОБА_6 показала,що ОСОБА_15 ,увійшовши до неї у довіру,отримав для продажу її автомобіль «LEXUS» «GX 460», д.н.з. НОМЕР_3 ,вказавши їй імовірну ціну продажу значно вище ринкової,а потім повідомив,що знайшов покупця.

Не підозрюючи,що ОСОБА_18 зловживає її довірою та використовує її у корисливих цілях,передала автомобіль ОСОБА_18 через знайомого ОСОБА_19 ,який перегнав авто з Бельгії до України.У подальшому ОСОБА_18 уникав зустрічей,повідомляв інформацію про те,що із ним не розрахувались,а коли вона озвучила вимогу повернути авто-перестав відповідати на телефонні дзвінки.Ані коштів,ані автомобіля ОСОБА_18 їй не повернув.У подальшому дізналась,що ОСОБА_18 перереєстрував авто без її відома через ПП`Дан Авто» та новим власником є ОСОБА_8 .

Вона( ОСОБА_20 ) ані договору комісії,ані договору купівлі продажу авто не підписувала,оскільки не перебувала в Україні.Вказувала,що ОСОБА_18 незаконно,шляхом обману і зловживання довірою заволодів її автомобілем шляхом підроблення документів та незаконно позбавив її власності.

(а.с.9-11,12-16)

Показання потерпілої підтвердив і свідок ОСОБА_21 ,який на прохання потерпілої доставляв автомобіль«LEXUS GX 460», д.н.з. НОМЕР_3 із Бельгії в Україну та передав ОСОБА_18 ,від якого мав отримати гроші за авто у розмірі 38 тис євро для ОСОБА_22 ,однак ОСОБА_18 коштів не передав та уникав зустрічей (а.с.19-21).

Копія свідоцтва про реєстрацію від 31.08.2021 року підтверджує право власності ОСОБА_6 на автомобіль «LEXUS GX 460», д.н.з. НОМЕР_3 (а.с.17).

Наявні у справі докази свідчать,що ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні і інших кримінальних правопорушень,передбачених ч.3,ч.4 ст.190 КК України та за змістом внесених відомостей, усі епізоди шахрайства були пов`язані із заволодінням коштами потерпілих під приводом придбання для них ОСОБА_15 автомобілів.

(а.с.1-8)

Під час апеляційного розгляду прокурор пояснив,що наразі точне місцезнаходження ОСОБА_15 не відоме,за наявною інформацією він перебуває за кордоном,однак через пункти пропуску кордон не перетинав.

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.02.2025 року було надано дозвіл групі слідчих на проведення обшуку у транспортному засобі марки LEXUS GX 460», із державним номерним знаком НОМЕР_4 , 2015 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2 , бежевого кольору, власником якого на той час вже була ОСОБА_8 , з метою відшукання і вилучення договору комісії від 11.12.2024 року і договору купівлі продажу,на підставі яких транспортний засіб вибув із законного володіння власника ОСОБА_6 .

Також слідчим суддею був наданий дозвіл на вилучення цього автомобіля .

(а.с.29-31)

Відповідно до протоколу від 01.03.2025 року слідчими було проведено обшук вказаного транспортного засобу та виявлено договір купівлі продажу,свідоцтво про реєстрацію т/з та страховий поліс.

(а.с.32-34)

Постановою слідчого від 01.03.2025 року транспортний засіб LEXUS GX 460» д/н НОМЕР_4 , 2015 року випуску визнаний речовим доказом і залишений на зберіганні на території Голосіївського УП ГУНП у Київській області(а.с.27)

Викладені вище докази із достатньою вірогідністю свідчать про вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ст.190 ч.5 КК України,яке є особливо тяжким злочином, а транспортний засіб фактично як предмет,що був об`єктом кримінально протиправних дій,відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Отже,відмова слідчого судді у задоволенні клопотання про арешт цього майна є необгрунтованою.

Апеляційний суд зауважує,що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України до судового рішення,оскільки в ухвалі не наведено жодних обставин та аргументів, які враховував слідчий суддя,відмовляючи у накладенні арешту на майно з метою забезпечення збереження речового доказу.

Належить врахувати і те,що відомості до ЄРДР за ст.190 ч.5 КК України на підставі заяви ОСОБА_6 були внесені 01.01.2025 року,однак у справі відсутні будь-які дані,які би свідчили,що до 27.02.2025 року стороною обвинувачення вживались заходи забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості та збереження речових доказів.

Як наслідок,після внесення 01.01.2025 року відомостей до ЄРДР автомобіль було ще двічі відчужено іншим особам,а на час розгляду справи апеляційним судом власником автомобіля згідно свідоцтва про реєстрацію від 13.02.2025 року є ОСОБА_17

(а.с.75)

Зазначені обставини,як вказував захисник ОСОБА_12 у апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду, фактично змушували потерпілу та її адвоката самостійно відшукувати автомобіль з метою його повернення,у тому числі шляхом моніторингу сайтів продажу автомобілів,де і було виявлене оголошення про продаж(а.с.64-65)

Неодноразове відчуження автомобіля протягом короткого періоду часу обгрунтовано свідчить про існування ризику,що у разі ненакладення арешту на таке майно існують ризики його подальшого відчуження,приховування,тощо.

Під час апеляційного розгляду прокурор пояснював,що у ході досудового розслідування заплановано проведення експертиз щодо цього автомобіля,а тому необхідним є його перебування на даний час саме у сторони обвинувачення в інтересах досудового розслідування.

Отже,накладення арешту на транспортний засіб з метою забезпечення збереження цього речового доказу є доцільним і необхідним ,зважаючи на встановлені ризики.

Судова колегія вважає,що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна у виді обмеження на користування,відчуження та розпорядження майном з метою повного, всебічного встановлення обставин кримінального провадження.

Окрім того,такий захід забезпечення є тимчасовим та може бути скасований,якщо у його застосуванні відпаде потреба.

За таких обставин апеляційні скарги прокурора та захисника необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати відповідно до вимог ст.ст.407,411,422 КПК України, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на автомобіль шляхом обмеження права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,409,411,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги прокурора Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_12 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 березня 2025 року у кримінальному провадженні №0001164 скасувати та постановити нову.

Клопотання слідчого СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_13 , яке погоджене з прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «LEXUS», модель «GX 460» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , 2015 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2 шляхом обмеження права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2