Справа № 172/659/22
Провадження № 1-кп/191/189/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел.Чаплине Васильківського району Дніпропетровської області, громадянки України, яка має неповну середню освіту, не працює, на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , разом з власницею будинку - ОСОБА_6 . У ніч на 11.06.2022 р. ОСОБА_4 заздалегідь знаючи що на банківській картці ОСОБА_6 АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 є грошові кошти, що належать останній, в неї раптово виник злочинний умисел на незаконне таємне заволодіння чужим майном, а саме банківською карткою належної ОСОБА_6 , з метою подальшої крадіжки грошей з неї.

Так, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 без дозволу ОСОБА_6 взяла її мобільний телефон та набравши комбінацію «3700» зателефонувала до служби підтримки банку, де за допомогою меню змінила ПІН-код для доступу до банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .

Потім ОСОБА_7 о 08:00 годині 11.06.2022 року, перебуваючи за вищевказаною адресою, знаючи що в портфелі який знаходиться у ящику для білизни дивану в спальній кімнаті, перебуває вказана банківська карта, реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, упевнившись що за її діями ніхто не спостерігає, та вони залишаються таємними, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи при цьому їх настання, своєю рукою шляхом вільного доступу, незаконно, взяла у вказаному портфелі банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 належну ОСОБА_6 , яка я офіційним документом. Після чого, ОСОБА_8 , маючи можливість розпорядитись викраденим майном, покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

У подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел на незаконне таємне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», належних ОСОБА_6 , з метою власного збагачення. Так, близько 08:29 годин 11.06.2022 р. ОСОБА_4 прибувши до банкомату, що знаходиться в будівлі універмагу по вул. Першотравнева, 152 в сел. Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області, під час дії воєнного стану, введеного указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», реалізуючи свій злочинний намір направлений на вчинення крадіжки, достовірно усвідомлюючи, що її дії носять злочинний характер, діючи умисно з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисних спонукань, вставила банківську карту до банкомату, шляхом обрання на меню банкомату операцію "зняття грошових коштів" та введення ПІН-коду, який вона заздалегідь змінила, отримавши доступ до рахунку потерпілої, таємно викрала грошові кошти в сумі 6000 грн.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 викраденими коштами розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Окрім цього, близько 20:00 години 29.07.2022 р. ОСОБА_4 разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 перебували на території «ДЕПО» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» по вул. Шевченка, 7 в сел. Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області, де проводили дозвіллям. Після чого близько 21:00 години цього вечора ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відлучилися з даної територію на деякий час, при цьому останній залишив там свій мобільний телефон «OPPO А15», а ОСОБА_4 залишилася біля телефону чекати їх. У цей момент у ОСОБА_4 , яка перебувала за вищевказаною адресою, раптово виник злочинний умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, а саме: мобільного телефону «OPPO А15» належного ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна, та звернення його на свою користь, ОСОБА_4 , наблизилась до мобільного телефону «OPPO А15», який знаходився на бетонній плиті та за допомогою рук таємно, шляхом вільного доступу, будучи впевненою, що її дії залишаються не поміченими, діючи з корисливих мотивів під час дії воєнного стану, введеного указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні» повторно викрала мобільний телефон «OPPO А15» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , належний ОСОБА_9 та маючи можливість розпорядитись викраденим майном, покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 3289,3 грн.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та подала позовну заяву про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 6000 грн. та моральної 2000 грн.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, повністю визнала себе виною, щиро розкаялася, позовні вимоги ОСОБА_6 визнала повністю. У той же час обвинувачена відмовилась на підставі ст.63 Конституції України від надання пояснень у судовому засіданні.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої та стосуються проведення експертиз і речових доказів.

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує її дії за ч.1 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння документом, та ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує:

- ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком і тяжким злочином;

- характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених діянь;

- дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно, так як не працює та позбавлена батьківських прав, неодружена, має на утриманні двох малолітніх дітей;

- обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття та повне визнання вини;

- обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.

Враховуючи вищенаведене, а також тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, відношення винної до скоєного, думку учасників судового розгляду щодо міри покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення покарання в межах санкцій інкримінованих статей із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України, яке буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, і саме таке покарання буде мати для неї достатню превентивну роль.

Однак, з урахуванням особи обвинуваченої та позиції прокурора щодо призначення покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою і вважає за доцільне застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з покладанням обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.122 КПК України експертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком.

У межах досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавча експертиза судовим експертом ОСОБА_11 , що не являється її службовим обов`язком, тому з обвинуваченого необхідно стягнути на її користь винагороду за виконану нею роботу в сумі 220,00 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

У зв`язку з повним визнання позовних вимог ОСОБА_6 обвинуваченою ОСОБА_4 , цивільний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді двох років обмеження волі;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю два роки, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку вона не вчинить нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Речові докази:

-диск СD-R залишити в матеріалах провадження;

-білу футболку, що була передана до камери зберігання речових доказів ВП №1 СРУП ГУНП в Дніпропетровській області, - повернути ОСОБА_6 ;

-мобільний телефон «OPPO А15», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , що був переданий на зберігання ОСОБА_9 , залишити йому як власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_11 (розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк» НОМЕР_4 , адреса: 07400, Київська область, м.Бровари, бульвар Незалежності,18б, оф.22) винагороду за виконану роботу в сумі 220,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , шкоду, завдану кримінальним правопорушення, у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1