ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/1433/25

Провадження № 11-кп/820/331/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000011, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2025 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2025 року клопотання прокурора Кам`янець-Подільської окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 діб задоволено.

Обрано запобіжний захід обвинуваченому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, жителю та зареєстрованому по АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючому, неодруженому, утриманців немаючому, раніше не судимому,

у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 11 травня 2025 року включно.

Визначено розмір застави 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом дії ухвали, тобто до 11 травня 2025 року.

У разі внесення застави, постановлено покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно із ч.5 ст.194 КПК України, з моменту звільнення з-під варти наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися за межі м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено термін дії обов`язків, покладених судом, в разі внесення застави з дня її внесення, до 11 травня 2025 року, включно.

У разі внесення застави, з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти, останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснено обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій отримується обвинувачений.

Крім того, роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Своє рішення суд обґрунтовував тим, що наявний ризик передбачений ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.

А тому, з урахуванням ступеня тяжкості та суспільної небезпеки кримінального правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_7 , особи обвинуваченого, та що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам визначеним у ст.177 КПК України, є необхідність в обранні щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України суд визначив розмір застави.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2025 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та постановити нову, якою обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вказує про незаконність ухвали суду, недостатню її вмотивованість.

Суд не обґрунтував наявність ризиків, визначених уст.177 КПК України.

Перебуваючи на волі ОСОБА_7 не зможе зашкодити розгляду кримінального провадження, оскільки усі необхідні слідчі дії були проведені під час досудового розслідування та долучені відповідні матеріали слідчих дій.

Можливість переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання розгляду кримінального провадження іншим чином обґрунтовувалася стороною обвинувачення та судом лише обставинами, які зазначені в КПК України, а не доказами, які б підтверджували ці обставини, які не знайшли жодного підтвердження у судовому засіданні.

Суд не взяв до уваги заявлене обвинуваченим та його захисником клопотання про відмову у задоволенні клопотання прокурора та обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді арешту.

Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, перебуваючи на волі зможе виконувати покладені на нього обов`язки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Суд з врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано обрав обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст. 183 КПК України).

З матеріалів кримінального провадження видно, що обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, об`єктом якого є здоров`я людини, що є найвищою соціальною цінністю, а також правовий режим обігу наркотичних засобів, санкція вказаного злочину передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, обвинувачений неодружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, що свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків.

Тому, з урахуванням обставин передбачених ст.178 КПК України, особи обвинуваченого, суспільної небезпеки злочину у якому обвинувачується ОСОБА_7 , суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що наявний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, який виправдовує тримання обвинуваченого під вартою, а саме ризик переховування від суду.

Судом першої інстанції застава визначена відповідно до вимог ч.3 ст.183, ч.4 ст.182 КПК, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КК України у розмірі ближче середньої межі визначеній п.3 ч.5 ст.182 КПК України.

На думку колегії суддів, визначений судом розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Суд першої інстанції врахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість обвинуваченого ОСОБА_7 , тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується останній і висновок суду про те, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого зможе забезпечити лише найсуворіший запобіжний захід ґрунтується на матеріалах кримінального провадження та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

В ухвалі суду викладені обставини, на підставі яких суд дійшов до висновку що продовжують існувати ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, враховані усі обставини, передбачені статтею 178 КПК України у тому й числі тяжкість можливого покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджанню встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Під час розгляду клопотання прокурор довів, що ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати та вони виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, та що більш м`який запобіжний захід, у тому й числі у виді домашнього арешту, про що в апеляційній скарзі просить захисник обвинуваченого, не зможе забезпечити мету застосування запобіжного заходу.

Враховуючи викладене безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про необґрунтованість ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що кримінальний процесуальний закон не вимагає надання доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у кримінальному провадженні в майбутньому.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема й у виді домашнього арешту, колегія суддів не вбачає, оскільки більш м`які запобіжні заходи, аніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Необґрунтованими є твердження апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що суд не взяв до уваги заявлене обвинуваченим та його захисником клопотання про відмову у задоволенні клопотання прокурора та обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді арешту.

Судом першої інстанції таке клопотання вирішене.

В мотивувальній частині ухвали суд зазначив, що клопотання обвинуваченого та його захисника про обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі є неспроможними, оскільки їх доводи не спростовують ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, оскільки дані на особу обвинуваченого ОСОБА_7 свідчать про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

А такі обставини, як позитивна характеристика, те що обвинувачений раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, не є визначальними та не можуть бути єдиною підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм кримінального процесуального закону є обґрунтованою та вмотивованою, і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2025 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 11 травня 2025 року включно. з визначенням розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: