Провадження № 1-кп/638/1115/25
УХВАЛА

Іменем України

04 березня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора ОСОБА_5 про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 01.06.2022, яке надійшло з Полтавської обласної прокуратури, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозове Донецької області, з середньою технічною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працював на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дзержинським районним судом м. Харкова розглядається кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 01.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 . В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

29.08.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Згідно матеріалів виконаного оперативними працівниками УСР в Полтавській області доручення, ОСОБА_7 станом на 2022 рік зазначений як мешканець т.з. «ДНР» та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто перебуває на території РФ.

У зв`язку з тим, що обвинувачений попередньо переховувався від органу досудового розслідування, а наразі від суду, а також враховуючи, що ОСОБА_7 постійно перебуває на території РФ, та продовжує свою злочинну діяльність, повідомлення про підозру останньому, відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, вручено його захиснику ОСОБА_6 .

В ході досудового слідства ОСОБА_7 неодноразово викликався до слідчого для участі у слідчих та процесуальних діях як у якості свідка, так і у якості підозрюваного, у т.ч. шляхом виклику його шляхом публікації повісток на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та газеті «Урядовий кур`єр». Проте, підозрюваний до органу досудового слідства не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки.

05.09.2024 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.

06.09.2024 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

09.09.2024 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000186 щодо ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У подальшому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 297-5 КПК України, підозрюваний ОСОБА_7 викликався слідчим для проведення процесуальних дій (повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування) шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в газеті «Урядовий кур`єр» і на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також шляхом вручення повістки його захиснику ОСОБА_6 . Однак, на зазначену дату підозрюваний ОСОБА_7 до слідчого ТУ ДБР у м. Полтаві не з`явився.

Таким чином, ОСОБА_7 був належним чином, відповідно до вимог КПК України, повідомлений про розпочате щодо нього кримінальне провадження та оголошену йому підозру у скоєнні злочину, про завершення досудового розслідування та можливості ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 жодного разу в підготовче судове засідання, не з`явився, будучи в належний спосіб повідомленим про день та час слухання справи, на підтвердження чого в матеріалах справи маються дані про його виклики, опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Тобто, обвинувачений ухилився від явки на судовий виклик.

Згідно матеріалів досудового розслідування, наразі громадянин України ОСОБА_7 , перебуває на території РФ.

Таким чином, наявна достовірна інформація про те, що ОСОБА_7 дійсно переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Притягнути ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством, не надається можливим.

У зв`язку з наведеним, прокурор просить постановити ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому доводи.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту та клопотання, дійшов наступних висновків.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань. При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

У Міжнародному пакті про громадянські і політичні права (ст. 14 (3) (d)) вказується: «Кожен має право при розгляді будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, як мінімум, на такі гарантії на основі повної рівності: (d) бути засудженим в його присутності...». Водночас, обвинувачений може добровільно відмовитися від здійснення свого права бути присутнім на судових слуханнях, але суд у будь-якому випадку має здійснити ретельну перевірку наведеної обставини.

Відповідні права та можливості обвинуваченого визначені ст. 42 КПК України.

Ключове значення в цьому випадку має відігравати повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (рішення ЄСПЛ у справі «Сейдовіч проти Італії»).

Можливість судового розгляду справи у кримінальному проваджені у разі неприбуття обвинуваченого за викликом суду шляхом здійснення спеціального судового провадження передбачена у ч. 3 ст. 323 КПК України.

Так, за змістом абз. 1 цієї частини передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

В свою чергу, за змістом ч. 2 ст. 297-1 КПК України, серед переліку злочинів за якими може бути призначено спеціальне судове провадження, міститься й кримінальне правопорушення, передбачене ст. 111 КК України, за якою висунуто обвинувачення ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що подальший розгляд кримінального провадження № 0000186 від 01.06.2022 шляхом здійснення спеціального судового провадження не порушуватиме права обвинуваченого на справедливий суд, у зв`язку з наступним.

Під час розгляду цього кримінального провадження наявні всі засоби і можливості дотримання стандартів судового розгляду, викладені у Резолюції 11 комітету Міністрів Ради Європи від 19 січня 1973 року «Про критерії, що регламентують розгляд, проведений за відсутності обвинуваченого», якою регламентується наступне:

«1. Справу жодної особи не може бути розглянуто, якщо до цього її ефективно протягом часу, що дозволяє їй з`явитися в суд і підготувати свій захист, не було оповіщено повістками, якщо тільки не буде встановлено, що вона навмисно прагнула уникнути правосуддя.

2. Повістки повинні вказувати на наслідки неявки обвинуваченого на розгляд.

3. Коли суд встановить, що обвинуваченому, який не з`явився на розгляд, була вручена (atteint) повістка, він повинен розпорядитися про відкладення розгляду, якщо визнає, що особиста присутність обвинуваченого є обов`язковою, або якщо є підстави вважати, що у нього виникли перешкоди для явки.

4. Справа обвинуваченого не повинна розглядатися в його відсутність, якщо можливо і бажано перенести розгляд на територію іншої держави або звернутися із запитом про видачу.

5. Коли справа обвинуваченого розглядається в його відсутність, докази повинні збиратися звичайними способами, а захист повинен мати право втручатися в цей процес.

6. Судове рішення, прийняте за відсутності обвинуваченого, має бути доведено до його відома згідно з правилами вручення повісток для явки в суд, і період часу для оскарження не повинен починатися раніше, ніж особа, щодо якої винесено вирок, не отримає ефективного повідомлення про винесене судове рішення, якщо тільки не буде встановлено, що вона навмисно прагнула уникнути правосуддя.

7. Кожен, чия справа розглядалася в його відсутність, повинен мати можливість оскаржити це судове рішення будь-якими доступними йому засобами, якби він був присутній.

8. Особа, справу якої було розглянуто в її відсутність, і якій не була належним чином і в належній формі вручена повістка, повинна мати правовий засіб захисту, що дозволяє їй анулювати судове рішення.

9. Особа, справу якої розглянуто в її відсутність, але якій повістка була належним чином вручена, має право на повторний розгляд справи в звичайному порядку, якщо ця особа може довести, що її відсутність і факт того, що вона не могла проінформувати суддю у справі, були викликані обставинами, що знаходяться за межами її контролю».

Європейський Суд з прав людини з особливою увагою ставиться до судового розгляду справ за відсутності обвинуваченого. У рішенні ЄСПЛ «Медєніца проти Швейцарії» суд зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Кримінальний процесуальний закон України надає обвинуваченим всі необхідні можливості в рамках спеціального судового провадження, щодо необхідності дотримання яких у справах за відсутності обвинуваченого (in absentia), висловлюється у своїх рішеннях ЄСПЛ, зокрема, надає право обвинуваченим за бажанням бути присутніми при розгляді кримінального провадження, право виробити лінію захисту, право на юридичну допомогу, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Колегія суддів зазначає, що підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні призначалось на 05.11.2024, 10.12.2024, 22.01.2025, 04.03.2025.

Обвинувачений ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Йому направлялися судові повістки про виклик у підготовче судове засідання, проте не були вручені, згідно довідки АТ «Укрпошта» адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно матеріалів, виконаного оперативними працівниками УСР в Полтавській області доручення, ОСОБА_7 станом на серпень 2024 року зазначений як мешканець т.з. ДНР, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто перебуває на території РФ.

Обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово викликався до суду шляхом публікації в газеті «Урядовий кур`єр», яка відноситься до засобу масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а також на офіційному веб-сайті Дзержинського районного суду м. Харкова, сайті Офісу Генерального прокурора, однак останній за викликами до суду не з`явився.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані судом, стороною обвинуваченням та стороною захисту для повідомлення обвинуваченого про проведення судового засідання.

05.09.2024 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.

06.09.2024 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

09.09.2024 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000186 щодо ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. При цьому, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування.

Враховуючи викладені висновки про належність здійснення викликів і повідомлень в рамках кримінального провадження, суд оцінює дії обвинуваченого як такі, що мають на меті переховування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року (провадження № 5-1кс15), «під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо)… Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство... При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку».

Наведена позиція була додатково підтверджена постановами Верховного Суду від 19 червня 2018 року по справі № 659/234/16-к та 30 травня 2019 року по справі № 639/793/17.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року (провадження № 51-9040км18) на підставі аналізу положень ч. 1ст. 281 КПК колегія суддів дійшла висновку, що підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження».

У постанові Верховного Суду від 10 березня 2020 року у справі № 242/3982/16-к зазначено, що «за таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного суду, відповідно до яких органом досудового розслідування вичерпано всі можливі заходи для повідомлення ОСОБА_1 про підозру, та належним чином виконані вимоги закону щодо вручення письмового повідомлення про підозру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Виходячи з тих заходів, які були вжиті органом досудового розслідування для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_1, Верховний Суд не знаходить підстав вважати, що останній не був повідомлений про наявність кримінального провадження відносно нього. У зв`язку з цим він мав можливість отримувати інформацію щодо часу і місця судового розгляду кримінального провадження, оскільки відповідні повістки публікувалися у засобах масової інформації загальнодержавного значення та на інтернет-порталі судової влади. Він також мав можливість взяти участь у судовому розгляді кримінального провадження як особисто, так і шляхом залучення захисника за власним вибором, якщо б мав таке бажання. Поряд з цим, для захисту інтересів ОСОБА_1 державою був залучений захисник, касаційна скарга якого є предметом розгляду суду касаційної інстанції».

Аналіз загального змісту наведеної судової практики, з урахуванням конкретних обставини цього провадження, дозволяє дійти висновку про можливість здійснювати подальший розгляд у формі спеціального судового провадження з дотриманням норм міжнародного законодавства в сфері захисту прав людини, у тому числі вищенаведеної практики ЄСПЛ, практики Верховного Суду, та що такий розгляд не призводить до порушення ст. 6 Конвенції, положень Конституції України, та положень КПК України.

Право людини і громадянина на судовий захист належить до громадянських прав, при чому, містить в собі юридичну гарантію від свавілля як з боку держави, так і окремих осіб. Держава має забезпечувати захист прав особи, у тому числі шляхом реалізації завдань кримінального судочинства.

Завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Тобто, забезпечення гарантії того, що особа, якій у встановленому порядку висунуте обвинувачення у вчиненні злочину, має постати перед судом, спрямоване на захист не тільки інтересів усього суспільства, але й кожного окремого громадянина держави.

Можливість розглянути справу і прийняти у ній рішення за відсутності обвинуваченого відповідає загальним засадам демократичного суспільства. Необхідні критерії для такого розгляду закріплені у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи «Про критерії, що регламентують розгляд, що здійснюється за відсутності обвинуваченого» та Рекомендаціях № 6 R (87)18 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо спрощення кримінального судочинства».

Сумісність обмежень, передбачених національним законодавством, з правом доступу до суду, гарантованим статтею 6 Конвенції, має залежати від особливостей конкретного провадження. Право на участь у розгляді справи, гарантоване статтею 6 Конвенції, не є абсолютним, і має існувати розумна пропорційність між використовуваними засобами та метою, яку прагнуть досягти. Відповідні обмеження не повинні перешкоджати здійснення права таким чином або до такої міри, що порушується сама суть права.

Оскільки наявними у матеріалах справи доказами належним чином доведено, що обвинувачення ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000186 від 01.06.2022 висунуте щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що входить до переліку злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України, досудове розслідування кримінального провадження проводилось у формі спеціального досудового розслідування, обвинувачений перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, повідомлений належним чином про розгляд судом кримінального провадження щодо нього в порядку, передбаченому КПК України, шляхом публікації повісток про виклик до суду в газеті «Урядовий кур`єр», що відноситься до засобів масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, на офіційних сайтах суду та Офісу Генерального прокурора, має змогу отримувати інформацію щодо розгляду цього кримінального провадження, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заявленого клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 297-1, 314-316, 371-372, 376, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, здійснювати за відсутності обвинуваченого (in absentia) в порядку спеціального судового провадження.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження положення ч. 4 ст. 323 КПК України, що у разі якщо після постановлення ухвали про спеціальне судове провадження обвинувачений з`явився або був доставлений до суду, судовий розгляд продовжується з моменту постановлення такої ухвали згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Головуючий

Судді: