Справа № 387/223/22
Провадження № 1-кп/396/25/25
УХВАЛА
21.03.2025 року м. Новоукраїнка Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
В провадженні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Прокурор в судовому засіданні звернулася з клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій під час судового провадження в порядку ст. 333 КПК України, а саме: встановити особу лікаря Піщанобрідської амбулаторії КНП «Добровеличківський центр медико-санітарної допомоги» ОСОБА_6 та допитати його як свідка; отримати від КНП «Добровеличківський центр медико-санітарної допомоги» копію лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 жительки АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , журналів обліку видачі лікарських свідоцтв про смерть по Піщанобрідській амбулаторії за березень 2018 року; встановити рідних ОСОБА_4 , які проживали в м. Ірпінь Київської області та допитати; здійснити тимчасовий доступ до речей і документів ( з подальшим їх вилученням) інформації, як знаходиться у оператора мобільного зв`язку стосовно абонентського номера НОМЕР_1 яким користувався ОСОБА_8 за період з 26.03.2018 по 31.01.2019 та абонентських номерів якими користувався ОСОБА_9 НОМЕР_2 , НОМЕР_3 із зазначенням адреси розташування та номерів базових станцій, які забезпечуючи зв`язок кінцевого обладнання з вказаним абонентським номером; ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання абонента, унікальний ідентифікатор сім-картки (IMSI), міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (далі (ІМЕІ) тощо; типи з`єднання абонента, вхідні та вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, переадресації тощо; дата, час і тривалість з`єднань, у тому числі з`єднань нульової тривалості (неприйняті дзвінки) абонента; ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання споживачів телекомунікаційних послуг, з яким відбувався сеанс. В обгрунтування зазначеного клопотання прокурор пояснила, що зазначені обставини не були відомі стороні обвинувачення на стадії досудового розслідування, оскільки ОСОБА_4 08.04.2022 під час допиту в якості підозрюваного відмовився надавати свідчення. Крім того в подальшому при розгляді вказаного клопотання прокурор відмовилась від здійснення тимчасового доступу до абонентських номерів, якими користувався ОСОБА_9 та просила здійснити тимчасовий доступ тільки до абонентського номера НОМЕР_1 яким користувався ОСОБА_8 .
Прокурор в судовому засідання клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 в судовому зхасіданні заперечував проти задоволення заявленого клопотання прокурора та пояснив, що встановлення особи лікаря Піщанобрідської амбулаторії КНП «Добровеличківський центр медико-санітарної допомоги» ОСОБА_6 та допит його як свідка до предмету доказування в даному кримінальному провадженні не відноситься. Щодо отримання від КНП «Добровеличківський центр медико-санітарної допомоги» копії лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_7 та журналів обліку видачі лікарських свідоцтв про смерть по Піщанобрідській амбулаторії за березень 2018 року захисник зазначив, що дана слідча дія не матиме суттєвого значення, оскільки предметом доказування в даному кримінальному провадженні є шахрайські дії по привласненню коштів. Щодо встановлення рідних ОСОБА_4 , які проживали в м. Ірпінь Київської області та їх допит, вказав, що 16.09.2021 року були внесені відомості відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до ЄРДР, а тому у слідчого було достатньо часу для з"ясування алібі обвинуваченого. Крім того вказав, що рідні обвинуваченого ОСОБА_4 мають право не свідчити відносно нього. Щодо здійснення тимчасового доступу до речей і документів (з подальшим їх вилученням), інформації, яка знаходиться у оператора мобільного зв`язку стосовно абонентського номера НОМЕР_1 , яким користувався свідок ОСОБА_8 за період з 26.03.2018 по 31.01.2019 року вказав, що незрозуміло з якою метою прокурору виявилось необхідним на стадії судового розгляду з"ясовувати можливу причетність до даного кримінального правопорушення інших осіб, оскільки предметом доказування в даному провадженні є доведення вини ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України, що інкримінується останньому.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Крім того вказав, що як на досудовому слідстві так і впродовж судового розгляду він повідомляв, що до вказаного кримінального правопорушення може бути причетній ОСОБА_9 , а тому дана інформація була відома, як слідчому так і прокурору, а також додав, що на підтвердження його перебування в м.Ірпінь він надав нотаріально посвідчений договір дарування квартири, який було складено приватним нотаріусом 26.03.2018 року.
Суд, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників провадження, дійшов наступного висновку.
Згідно із положеннями ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.
Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення ( ч. 4 ст. 333 КПК України).
Отже, кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість надання доручення органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії під час судового провадження виключно з існуванням обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, що підлягають перевірці, та за умови неможливості перевірки таких обставин в інший спосіб.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України доручення органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії є правом суду, а не обов`язком.
Проаналізувавши вищезазначені норми КПК України, суд прийшов до висновку, що прокурором взагалі належним чином не обґрунтоване та не вмотивоване клопотання, а також не доведено, що слідчі дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.
Крім того прокурор не довів, що шляхом надання доручення, про яке йдеться у його клопотанні, буде досягнута дієвість кримінального провадження, оскільки предметом розгляду даного кримінального провадження є доведення вини або невинуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України. Також незрозумілою є необхідність доведення можливої причетності інших осіб до вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачують ОСОБА_4 під час судового розгляду даної справи.
Тож, враховуючи, що під час досудового розслідування прокурору були відомі обставини, які свідчили про необхідність проведення слідчих (розшукових) дій, суд відмовляє в задоволені клопотання, оскільки саме прокурор уповноважений був здійснювати нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва і під час судового розгляду останнім не доведено, що ці дії не могли бути проведені під час досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 333, 371, 372 КПК України,-
В задоволенні клопотання прокурора про доручення органу досудового розслідування проведення слідчих та розшукових дій - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 25.03.2025 року та оголошено учасникам провадження 25.03.2025 року о 13.00 год.
Суддя: ОСОБА_1