Справа № 152/315/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 12 січня 2025 року,

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, із загальною середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

сторони кримінального

провадження:

сторона обвинувачення:

прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту:

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники кримінального

провадження:

потерпілий ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він в листопаді 2024 (більш точної дати та часу не встановлено), перебуваючи разом із ОСОБА_6 у кафе «Дольче Віта», що розташоване в с. Клекотина, вул. Вишнева, 94Г, Жмеринського району Вінницької області, відпочиваючи та розпиваючи спиртні напої отримав від ОСОБА_6 його власну банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та дізнався пін-код під час розрахунку за напої та їжу, а в подальшому повернув вищезазначену банківську карту АТ КБ «Приватбанк» власнику ОСОБА_6 ..

Після чого ОСОБА_6 під час поїздки додому загубив свою банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 у автомобілі марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 . В подальшому, через деякий час ОСОБА_3 знайшов вищезазначену банківську карту, належну ОСОБА_6 та в нього виник умисел на крадіжку грошових коштів, що знаходились на рахунку ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , під час дії воєнного стану на території України (введеного 24 лютого 2022 року на підставі указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та продовжений на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 4024-ІХ від 29 жовтня 2024 року), 11 січня 2025 року о 19 годині 09 хвилин, перебуваючи біля банкомату у відділенні АТ КБ «Приватбанк». що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, буд. 250, достовірно знаючи пін-код банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , діючи з корисливого мотиву із метою протиправного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав шляхом зняття з банківської картки ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3600 грн, та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на суму 3600 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Зазначене кримінальне провадження надійшло до суду із угодою про визнання винуватості від 28 лютого 2025 року, укладеною між прокурором Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Також вказаною угодою сторонами кримінального провадження, з урахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку, відсутністю обтяжуючих обставин, узгоджено покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Зазначеною угодою передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Обвинувачений та захисник у підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. Обвинувачений, окрім того, просив призначити узгоджену в угоді йому міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить із наступного.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, захисник та прокурор повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості.

Судом роз`яснено обвинуваченому, захиснику та прокурору наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст.ст. 474, 476 КПК України.

У цьому випадку судом перевірено відповідність угоди вимогам закону та фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його застосування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 314, 369, 371, 374, 468, 475, 532 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2025 року, укладену між прокурором Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку в один рік обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.

Речові докази: банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка долучена до матеріалів кримінального провадження повернути потерпілому.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених у ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1