Справа № 464/8745/24
пр.№ 1-кп/464/232/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

учасника провадження - потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 21 грудня 2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001132 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, громадянин України, із повною середньою освітою, не одружений, не працює, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий востаннє

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2022 року за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, покарання відбув, судимість не погашена,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 21 грудня 2024 року близько 13:15 години, перебуваючи у приміщенні магазину «Взуття з Європи», що за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 51 та належить ФОП « ОСОБА_7 », маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вчинений повторно, з метою протиправного збагачення, в умовах воєнного стану, під приводом огляду та подальшого придбання взуття, а саме кросівок із логотипом фірми «BIKKEMBERGS», розмір 43, що належить потерпілому ОСОБА_7 , одягнув вказане взуття та вийшов із приміщення магазину, не реагуючи на вимогу продавця ОСОБА_8 зупинитися та розрахуватись за товар, втік з місця події.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ФОП ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2 000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення за викладених обставин визнав повністю, щиро розкаявся та надав показання, якими повністю підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав можливим обмежитися лише допитом обвинуваченого та з`ясуванням даних про його особу. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано правильно за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану., вчинений повторно. Правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації діяння учасниками судового провадження не оспорюється.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення проти власності, який згідно зі ст.12 КК України, є тяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, його поведінка при розгляді в суді кримінального провадження за спрощеним порядком; відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який має судимості за кримінальні правопорушення проти власності та відбував покарання в місцях позбавлення волі, його молодий вік, є неодруженим, відсутність міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований; на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспасер» не перебуває; за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» з лютого 2014 року, діагноз: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Згідно висновку спеціальної медичної наркологічної комісії від 27 грудня 2024 року №202 не рекомендовано застосування ст.96 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у межах санкції статті, що буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме його виправленню з усвідомленням суспільної небезпечності діянь у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Таке покарання узгоджується зі стороною обвинувачення та на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності.

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, на підставі ст.69 КК України суд не знаходить.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання і обмеження у вільному пересуванні працівниками поліції, а саме 21 грудня 2024 року.

Запобіжний захід, який обирався обвинуваченому у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Накладені слідчим суддею арешти, суд скасовує згідно з правилами ч.4 ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374, 532, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 21 грудня 2024 року, зарахувавши у строк основного покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21 грудня 2024 року до набрання вироком законної сили з розрахунком один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- кросівки темно-бурячкового кольору, на яких міститься напис латинськими літерами «ERGSBIKKEMBE», на «язичку» міститься логотип фірми «BIKKEMBERGS», розмір 43, із шнурівками бурячкового кольору та підошвою жовтого кольору - повернути потерпілому ФОП ОСОБА_6 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 24 грудня 2024 року;

- спортивні кросівки зі шнурками червоного кольору, 42 розміру та банківську карту «Ощадбанк» VISA № НОМЕР_1 , CVV НОМЕР_2 - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 24 грудня 2024 року;

- компакт-диск із записом камери відеоспостереження з місця події залишити при матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення. Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку, з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку після проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1