В И Р О К

Іменем України

25 листопада 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000311 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Глибочиця, Житомирського району та області, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Двадцять першого жовтня 2024 року близько 04 години обвинувачений ОСОБА_3 перебував неподалік домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього, в порушення ст. 30 Конституції України відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла, а саме не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за мотивованим рішенням суду, без будь-якого дозволу та всупереч волі законного володільця, раптово виниклий умисел на незаконне проникнення до автомобіля належного ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 у вказаний день та час, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, за відсутності визначених законом підстав, скориставшись тимчасовою відсутністю власника ОСОБА_4 шляхом відкриття дверей проник всередину його автомобіля марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , де перебував не меньше 30 хвилин, чим порушив недоторканість володіння особи.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

ОСОБА_3 у заяві від 21.11.2024, яка підписана останнім та його захисником ОСОБА_5 , зазначив, що він беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами їх вчинення та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_4 також у заяві від 21.11.2024 погодився з встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення обвинуваченим кримінального проступку та надав згоду на розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю, у зв`язку з чим прокурор у наведеному обвинувальному акті також просив розглянути його у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.

З огляду на позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та прокурора, враховуючи положення ст.ст. 381-382 КПК України, суд дійшов висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду цього обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.

Дослідивши докази, надані органом досудового розслідування на підтвердження викладених вище обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_3 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Призначаючи покарання суд враховує, що від вчиненого обвинуваченим кримінального проступку тяжких наслідків не настало, особу винного, який щиро кається у вчиненому кримінальному проступку, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Окрім того, суд враховує сукупність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є визнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння його розкриттю та щире каяття.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобігання нових кримінальних правопорушень у виді штрафу.

Долю речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 381-382, КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази, а саме дактилокарту залишити при матеріалах кримінального провадження №0000311.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1