Справа № 307/5166/24
Провадження № 1-кп/307/332/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

неповнолітнього ОСОБА_4

його законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

психолога ОСОБА_7

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8

його законного представника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_4 , 20 вересня 2024 року, близько 21 години, керуючи мотоциклом марки «Skybike», моделі «CRDX», без державного номерного знаку, VIN: НОМЕР_1 , проїжджаючи лісовою дорогою між с. Глибокий Потік та с. Терново Тячівського району Закарпатської області, їдучи у напрямку с. Терново, по нерівній ґрунтовій дорозі, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, застосував невиправданий маневр повороту, внаслідок чого втратив керованість мотоциклом і передньою частиною свого мотоцикла допустив зіткнення зі стовбуром дерева, внаслідок чого пасажир його мотоцикла неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження та був доставлений на лікування у відділення анестезіології та інтенсивної терапії Тячівської РЛ. Таким чином своїми діями неповнолітній ОСОБА_4 , грубо порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 «б», 12.1 та 1.10 (в частині тлумачення поняття «дорожні умови») Правил дорожнього руху, якими передбачено: п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ...б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п. 1.10 «Терміни що наведені у цих Правилах, мають таке значення; ... дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан». Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з множинними переломами кісток склепіння основи черепа та кісток лицевого черепа з вогнищами геморагічного забою обох лобних долей мозку, забою правого очного яблука, переломів тіла та задньої дужки С6 хребця, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так як являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення. Отже, невиконання водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 12.1 та 1.10 (в частині тлумачення поняття «дорожні умови») Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з послідуючими наслідками, а саме: отриманням малолітнім потерпілим ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.

Дії неповнолітнього ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Неповнолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що точної дати він не пам`ятає, він дійсно керував мотоциклом, на якому також був в якості пасажира його рідний брат ОСОБА_10 , та допустив зіткнення мотоцикла з деревом, внаслідок чого вони з братом отримали тілесні ушкодження.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що його брат знайшов вдома ключі від мотоциклу і вони пішли разом кататися. Однак, брат не впорався з керуванням, і допустив зіткнення з деревом, внаслідок яого вони отримали тілесні ушкодження.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 у вигляді його передачі під нагляд матері підтримала та просила його задовольнити.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 мати ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала щодо застосування до її неповнолітнього сина ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді його передачі під нагляд матері.

Захисник особи, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді його передачі під нагляд матері, оскільки матеріалами кримінального провадження доведено, що саме неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_8 бабуся ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечувала щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді його передачі під нагляд матері.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку.

Суд погоджується з кваліфікацією дій неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч.2 ст.286 КК України, у судовому засіданні доведено та це також підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами: рапортом поліцейського Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 21 вересня 2024 року, протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 21.09.2024 року, доданими до нього фото-таблицями, схемою до протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди від 21 вересня 2024 року, протоколом огляду предметів від 09 жовтня 2024 року, доданими до нього фото-таблицями, висновком судової авто-технічної експертизи по дослідженню технічного стану мотоцикла від 14 жовтня 2024 року за №171/10, висновком судової авто-технічної експертизи від 28 листопада 2024 року за №206/11, висновком судово-медичної експертизи від 12 листопада 2024 року за №222.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг шістнадцятирічного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що виключає його кримінальну відповідальність, а тому до нього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру.

Згідно ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

При розгляді клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру суд враховує ступінь тяжкості вчиненого суспільно-небезпечного діяння, яке згідно ст.12 КК України відноситься до необережного тяжкого злочину, особу неповнолітнього, його вік, стан здоров`я.

Приймаючи рішення при вирішенні питання про застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру суд також враховує, що відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини, суди ухвалюють рішення щодо неповнолітнього (малолітнього), керуючись принципом як найкращого забезпечення інтересів дитини.

З огляду на викладене, враховуючи характеристику особи неповнолітнього ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне застосувати до нього примусові заходи виховного характеру відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді передачі його під нагляд матері.

На думку суду, саме такий захід виховного характеру є необхідним та достатнім для виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових суспільно-небезпечних діянь.

Цивільного позову не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження, накладені ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 вересня 2024 року щодо накладення арешту на мотоцикл марки «Skybike», моделі «CRDX», без державного номерного знаку, VIN: НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування ним, який перебував у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , слід скасувати.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.97, 105 КК України, ст.ст.498, 500-501 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені п.3 ч.2 ст.105 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , строком на 1 (один) рік, про що їй оголосити.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, накладені ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 вересня 2024 року щодо накладення арешту на мотоцикл марки «Skybike», моделі «CRDX», без державного номерного знаку, VIN: НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування ним, який перебував у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , - скасувати.

Речовий доказ мотоцикл марки «Skybike», моделі «CRDX», без державного номерного знаку, VIN: НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасово утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області - повернути законному представнику неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 24 січня 2025 року.

Головуючий ОСОБА_1