Справа № 369/492/25
Провадження № 1-кп/369/1475/25
В И Р О К

іменем України

20.01.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарці ОСОБА_2

провівши у спрощеному порядку розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, не працюючого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

- у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

На початку травня 2024 року, більш точнішої дати та часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , де в соціальній мережі «Інстаграм» знайшов оголошення з надання послуг з виготовлення та продажу посвідчення водія, де в останнього виник умисел на пособництво у підробленні посвідчення водія на своє ім`я, тобто, підроблення офіційного документа з метою його подальшого використання.

Того ж дня, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у вчиненні підроблення посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавали та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус згідно зі ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та підтверджує і надає право його власника на керування транспортними засобами, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, перейшовши за посиланням вказаному в соціальній мережі «Інстаграм» де почав вести переписку та домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою про придбання завідомо підробленого посвідчення водія та оплату його вартості. Після цього, ОСОБА_3 через соціальну мережу надав вказаній особі свої персональні анкетні дані, зокрема прізвище, ім`я та по-батькові, паспортні дані та фотокартку в електронній формі з метою внесення їх до підробленого посвідчення водія. Цим він створив сприятливі умови для доведення невстановленою досудовим розслідуванням особою злочинного наміру щодо здійснення підроблення посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

В подальшому ОСОБА_3 , в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п. 16, згідно з яким посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в територіальному сервісному центрі МВС, у червня 2024 року в с. Тарасівка Фастівського району Київської області, користуючись послугами ТОВ «Нова Пошта», отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 видане ТСЦ 8041 від 08 червня 2024 року, оплативши за нього 2 000 гривень.

Крім того, згідно до норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівники Національної поліції є працівниками правоохоронних органів.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», інспектор сектору реагування патрульної поліції (далі - СРПП) відділення поліції № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , виконують функцію офіційного представника органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовою особою правоохоронного органу - представником влади, на якого згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати право і свободи людини.

Статтею 23 вказаного Закону визначено, що до повноважень поліції відноситься: вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; у випадках, визначених законом, здійснення проваджень у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання; регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Таким чином, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України інспектор СРПП здійснюють функції представників влади, тобто є службовими особами.

Так, 22 грудня 2024 року о 0800 год. ОСОБА_4 , працюючи на посаді інспектора СРПП, маючи спеціальні звання та являючись працівником правоохоронного органу, заступив на охорону громадського порядку, отримавши закріплену за ними табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, i здійснював виконання завдань визначених Законом України «Про Національну поліції» у форменому одязі.

23 грудня 2024 року о 0100 год. під час патрулювання по вул. Київська

с. Тарасівка Фастівського району Київської області помітив підозрілу особу, яка керувала транспортним засобом «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_3 та згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліції» - зупинення транспортного засобу та ст. 32 Закону України «Про Національну поліції» попрохав пред`явити ним документи, що посвідчують особу для перевірки.

ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що його посвідчення водія виготовлене не встановленим законом способом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, надав поліцейському для перевірки своє посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 видане ТСЦ 8041 від 08 червня 2024 року, тобто використав, знаючи, що вказане посвідчення є офіційним документом, що видається органами державної влади, який надає особі право на керування транспортним засобом.

Тим самим, ОСОБА_3 діючи в особистісних інтересах, умисно, передав для ознайомлення працівникам поліції, посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 видане ТСЦ 8041 від 08 червня 2024 року, бланк якого відповідно до висновку експерта посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 - не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

На підставі статті 381 КПК України, кримінальне провадження розглядалося без судового розгляду та без учасників кримінального провадження, оскільки на досудовому розслідуванні обвинувачений в присутності захисника надав на це письмову згоду.

У відповідності до наданої суду заяви, долученої до обвинувального акту, учасники судового провадження не оспорюють обставини, встановлені органом досудового розслідування.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000231 від 23 грудня 2024 року, дослідженими судом.

Таким чином, суд визнає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю, його дії судом кваліфікуються: за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво в підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права з метою використання його іншою особою; за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, та призначає покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Розмір витрат, пов`язаних із залученням експерта, суд вирішує відповідно до ст. 126 КПК України, стягуючи з обвинуваченого ОСОБА_3 1591,80 грн. в дохід держави за проведення судової експертизи.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370- 374, 376, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

У відповідності до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 1591 (тисячу п`ятсот дев`яносто одну) гривню 80 (вісімдесят) копійок за проведення судової експертизи на користь держави.

Речові докази по справі: - посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 перебуває в спеціальному сейф пакеті 2509359 та знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000231 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1