Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1845/24
Провадження № 1-кп/494/134/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області матеріали кримінального провадження № 0001557 від 21 грудня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Березівка Березівського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, із вищою освітою, офіційно непрацевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 361-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що у невстановлений органами досудового розслідування час, у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп?ютерних мережах або на носіях такої інформації, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства.

З метою реалізації свого прямого умислу, ОСОБА_4 в порушення вимог статей 2, 5, 14 Закону України «Про захист персональних даних», статей 11, 20, 21 Закону України «Про інформацію» та статті 31 Конституції України, невстановленим органами досудового розслідування способом, отримав в своє розпорядження текстову інформацію (базу даних), яка відповідно статті 21 Закону України «Про інформацію» відноситься до інформації з обмеженим доступом.

У подальшому, діючи за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, (матеріали відносно яких виділено в окреме провадження), розуміючи, що не має законних підстав для збирання, зберігання та поширення інформації з обмеженим доступом, використовуючи мобільний додаток «Телеграм», із використанням невстановленого технічного засобу створив обліковий запис з ім?ям « ОСОБА_6 », user-ID: НОМЕР_2 та нік-нейми « ОСОБА_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ОСОБА_8 » з прив`язкою контактного номеру телефону « НОМЕР_3 ».

Надалі, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час за допомогою мобільного додатку «Телеграм» облікових записів « ОСОБА_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 » user-ID:НОМЕР_2 розмістив в групі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 » повідомлення щодо продажу баз даних, що містять інформацію з обмеженим доступом.

Так, 12 грудня 2023 року приблизно о 16:35 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи в невстановленому органами досудового розслідування місці, використовуючи мобільний додаток «Телеграм», обліковий запис з ім?ям « ОСОБА_6 » user-ID:НОМЕР_2 в листуванні з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обліковий запис з ім?ям «ОСОБА_14» повідомив останньому про наявність бази даних контактних номерів, прізвище, ім?я по батькові, адреси відділень ТОВ «Нова Пошта» в кількості 100 000 номерів, зазначивши ціну 0,15 копійок за один номер.

Після чого, ОСОБА_9 22 грудня 2023 року, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний додаток «Телеграм», обліковий запис з ім?ям « ОСОБА_6 » user-ID:НОМЕР_2, в період часу з 18:08 години до 18:12 години, в листуванні з ОСОБА_10 , обліковий запис з ім?ям «ОСОБА_14» повідомив останньому про ціну в розмірі 500 гривень за збут бази даних та для здійснення оплати надіслав повідомлення ОСОБА_10 з номером банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_4 .

Цього ж дня, о 18:51 годині, ОСОБА_4 , реалізуючи раніше виниклий умисел, направлений на несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи корисливу мету, отримавши від ОСОБА_10 оплату в розмірі 500 гривень, використовуючи мобільний додаток «Телеграм», обліковий запис з ім?ям «ОСОБА_6» user-ID:НОМЕР_2, із використанням невстановленого технічного засобу надіслав користувачу «ОСОБА_14» зображення з назвою « б2.PNG » та « б1.PNG », інформаційне наповнення яких містило інформацію, що згідно статті 21 Закону України «Про інформацію» містить конфіденційну інформацію відносно 50 (п?ятдесяти) фізичних осіб, а саме їх персональні дані: прізвище, ім?я по батькові, номери мобільних телефонів, поштові скриньки (відомості про фізичних осіб, яких ідентифіковано або може бути конкретно ідентифіковано), збирання, зберігання, використання та поширення якої згідно статті 11 Закону України «Про інформацію» не допускається, чим здійснив збут інформації з обмеженим доступом користувачу «ОСОБА_14».

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 виразилися у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 361-2 КК України тобто у несанкціонованому збуті інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або на носіях такої інформації, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і надав покази, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. При цьому обвинувачений пояснив суду, що дійсно мав у своєму розпорядженні персональні дані фізичних

осіб, які вирішив продати із застосуванням мобільного додатку «Телеграм» особі, яка представилася як ОСОБА_12 , який надалі перерахував кошти у розмірі 500,00 грн на його картковий рахунок. ОСОБА_4 визнав, що діяв за попередньою змовою групою осіб. Просив суд суворо його не карати.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють:

1) подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку частини 3 статті 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого й дослідженням матеріалів, які характеризують його особу, відомостей про процесуальні витрати, речові докази, арешти та запобіжні заходи у даному кримінальному провадженні. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , показання якого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за частиною 2 статті 361-2 КК України як несанкціоноване розповсюдження інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованих системах, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України та пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії нетяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся у вчиненому, особу обвинуваченого, який не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. При цьому судом враховано активну громадську позицію обвинуваченого, який у судовому засіданні надав суду підтверджуючі документи про допомогу та сприяння у діяльності Збройних Сил України. Також судом враховано досудову доповідь, надану Березівським районним сектором № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, відповідно до якого виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Обставиною, яка згідно статті 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, яке полягає у відвертому особистому осуді обвинуваченим своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, розкриттям усіх обставин кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно статті 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Відповідно до вимог частини 2 статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із частиною 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення злочину, відсутність спричинення тяжких наслідків, наявність по справі обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні запевнив, що в подальшому не допускатиме протиправної поведінки та просив надати йому можливість стати на шлях виправлення, з урахуванням позиції прокурора, який в судових дебатах запропонував звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкцій статті, за якою він визнається винним, у виді позбавлення волі, звільнивши на підставі статті 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням передбачених статтею 76 КК України обов`язків.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до положень частини 4 статті 174 КПК України, суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

Запобіжний захід у виді застави, визначеної ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2024 року, а саме заставу в розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, сплачену ОСОБА_13 , на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 22 серпня 2024 року, слід повернути заставодавцю ОСОБА_13 після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати:

загальна сума витрат на залучення експертів для проведення судових експертиз під час досудового розслідування, становить 72 698 гривень 48 копійок, в тому числі:

- на проведення судової експертизи комп?ютерної техніки та програмних продуктів - 30 291 гривень 20 копійок;

- на проведення судової експертизи комп?ютерної техніки та програмних продуктів - 30 291 гривень 20 копійок;

- на проведення судової експертизи комп?ютерної техніки та програмних продуктів - 12 116 гривень 48 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369-371, 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 361-2 КК України, і призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з пунктами 1-2 частини 1, пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз, загальна вартість яких становить 72 698 (сімдесят дві тисячі шістсот дев`яносто вісім) гривень 48 копійок, в тому числі:

- на проведення судової експертизи комп?ютерної техніки та програмних продуктів - 30 291 гривень 20 копійок;

- на проведення судової експертизи комп?ютерної техніки та програмних продуктів - 30 291 гривень 20 копійок;

- на проведення судової експертизи комп?ютерної техніки та програмних продуктів - 12 116 гривень 48 копійок.

Цивільний позов - не заявлений.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2024 року на мобільний телефон «Iphone 15 Pro», IMEI (1) НОМЕР_5 , IMEI (2) НОМЕР_6 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар», номер НОМЕР_7 , ноутбук «Lenovo», модель Y520-151KBM, S/N PF172ULV, та зарядний пристрій до нього, - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон «Iphone 15 Pro», IMEI (1) НОМЕР_5 , IMEI (2) НОМЕР_6 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар», номер НОМЕР_7 ; ноутбук «Lenovo», модель Y520-151KBM, S/N PF172ULV, та зарядний пристрій до нього, - повернути власнику ОСОБА_4 .

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Після набрання законної сили та припинення запобіжного заходу у виді застави, визначеної ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2024 року, заставу в розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, сплачену ОСОБА_13 , на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 22 серпня 2024 року, повернути заставодавцю ОСОБА_13 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених частиною 2 статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1