Справа № 496/222/25
Провадження № 1-кп/496/393/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (відеоконференція),

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (відеоконференція),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, з вищою освітою, який на момент вчинення кримінального правопорушення походив військову службу за контрактом на посаді командира відділення морської піхоти - командир машини взводу морської піхоти роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді командира відділення морської піхоти - командир машини взводу морської піхоти роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 125, 126, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 31.10.2017 року, о 08 год. 30 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та ухилявся від проходження військової служби до 02.11.2024 року, проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 себе винним не визнав та зазначив, що він є росіянином та він не може вбивати своїх братів також пояснив, що 31.10.2017 року він уїхав до дому, ухилявся від військової служби до 02.11.2024 року, за цей час він працював та коли розпочалася війна, то сидів вдома та охороняв свій дім та працював у саду. На питання прокурора, обвинувачений зазначив, що він добровільно пішов на військову службу, підписав контракт на проходження військової служби. При цьому, він погоджується, що з 31.10.2017 року по 02.11.2024 року він не виконував військові обов`язки, також не робив жодних дій щодо повернення на військову службу.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини, вина ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами:

-Витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.12.2024 року, 27.11.2019 року, відповідно до яких зазначено, що у період 2015-2017 років ОСОБА_5 діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив не з`явлення вчасно на військову службу без поважних причини та ухиляється від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконання обов`язків військової служби;

-рапортами від 01.11.2017 року, 31.10.2017 року щодо не з`явлення ОСОБА_5 вчасно на військову службу без поважних причини та ухиляється від проходження військової служби;

-Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №818 від 01.11.2017 року про призначення службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини ОСОБА_5 ;

-Контрактом про проходження ОСОБА_5 військової служби у ЗСУ від 03.12.2015 року;

-Актом службового розслідування за по фактом самовільного залишення військової частини командиром 2 відділення командиром машини, 3 взводу, 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , відповідно з чим, ОСОБА_5 оголошено сувору догану.

У судовому засіданні прокурор зазначила, що враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює те, що він з 31.10.2017 року по 02.11.2024 року не з`явився вчасно на військову службу без поважних причин, будучи військовослужбовцем за контрактом, тому не має потреби у допиті свідків, покази яких стосуються щодо не з`явлення ОСОБА_5 на військову службу, тому вважала за можливе обмежитись лише допитом обвинуваченого та дослідженими письмовими доказами.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України та обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, на обліку у лікарів нарколога та психолога не перебуває, враховує його посередкову службову характеристику, а також те, що він раніше не судимий, при цьому суд звертає увагу на його відношення до вчиненого - не визнання своєї вини, виправдовує військову агресію з боку рф, тому суд дійшов до переконання що, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті за якою кваліфіковані його дії.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Цивільний позов по справі заявлений не був. Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк основного покарання строк його попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі та обчислювати строк відбуття покарання з моменту його затримання, а саме: з 02.11.2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, залишити попередній - тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.