Справа № 144/1714/24
Провадження № 1-кп/144/140/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Теплик обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесенему до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 25.10.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чутівка Оржицького району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого оператором котельні Веселівської філії І ступеня опорного закладу Теплицької селищної ради «Теплицька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №2», раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 наприкінці грудня 2023 року (точної дати та часу судом не встановлено), умисно, з метою пособництва для замовлення підробленого посвідчення водія, достовірно знаючи про процедуру оформлення офіційного документу, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В», знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , в інтернет мережі, помітивши оголошення щодо продажу посвідчення водія, за допомогою соціальної мережі «Телеграм», зв`язався із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та домовився про виготовлення посвідчення водія на своє ім`я, категорії «В», за грошові кошти в сумі 19750 грн. На вимогу невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_5 надав свої повні анкетні дані, зокрема прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, зразок власного підпису, власну фотокартку. Після чого, виконавши вищевказані дії, 07.03 2024 року, більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у відділенні «Нової пошти № 1», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , отримав відправлення з підробленим офіційним документом, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, а саме посвідчення водія, видане органом ТСЦ 8041 на його ім`я, серія НОМЕР_1 , дата видачі 01.03.2024, терміном дії до 01.03.2026, яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, яке перебуває в офіційному обігу на території України, сплативши за замовлену посилку, грошові кошти у сумі 19750 гривень.

На підставі викладеного, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права з метою використання його іншою особою.

Крім того, ОСОБА_5 , маючи намір для подальшого використання завідомо підробленого посвідчення водія для пред`явлення уповноваженим особам на підтвердження права керувати транспортними засобами, якого у останнього не було, 25.10.2024, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_2 , на автошляху Теплик Степанівка Гайсинського району Вінницької області, неподалік від залізничного переїзду, у зв`язку з перевіркою документів був зупинений ПОГ СВГ відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_6 , де під час перевірки необхідних документів, водій ОСОБА_5 , усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, маючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого офіційного документу, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 01.03.2024 ТСЦ 8041, дійсне до 01.03.2026 на його ім`я, достовірно знаючи, що він його не отримував у встановленому законом порядку, з метою підтвердження права керування транспортним засобом, пред`явив ПОГ СВГ відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області майору поліції ОСОБА_6 вказане підроблене посвідчення водія, тобто використав завідомо підроблений документ.

На підставі викладеного, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

08 листопада 2024 року між підозрюваним ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 та прокурором Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468-469, 472 КПК України та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Угоду про визнання винуватості укладено на таких умовах:

- підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України;

- сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчинених ОСОБА_5 кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

- сторони узгодили міру покарання ОСОБА_5 , а саме: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк один рік. За ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк один рік шість місяців. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді пробаційного нагляду на строк один рік шість місяців з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначених проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Просив суд затвердити угоду, при цьому вказав, що така була укладена добровільно, без будь-якого примусу.

Захисник ОСОБА_4 підтвердила позицію свого підзахисного, заявила про відсутність будь-якого впливу на останнього при укладенні угоди про визнання винуватості, добровільність укладення ним угоди, а тому просила затвердити її та призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки при її укладенні дотримані вимоги та правила діючого КПК України та КК України, просив суд призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які відповідно до вимог ст. 12 цього Кодексу є кримінальними проступками. Обвинувачений свою вину у вчиненні проступків визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди судом не встановлено.

Узгоджена прокурором і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених проступків, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.

Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 08.11.2024 року, укладену між прокурором та підозрюваним за участю його захисника і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, за правилами ч. 1 ст. 70 КК України.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 листопада 2024 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 з однієї сторони та прокурором Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 з іншої сторони.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, призначивши йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, призначивши йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня постановки його на облік органом пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-технічної експертизи документів №СЕ-19/102-24/21305-ДД від 30.10.2024 року, у розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн 60 коп.

Накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 29.10.2024 року арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 01.03.2024 року, видане ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 01.03.2024 року категорії «В» на ім`я ОСОБА_5 , залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000089 від 25.10.2024 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя