Справа № 308/7382/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 16.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0000037, -

В С Т А Н О В И В:

21.01.2025 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в якій проситьскасувати постанову старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 16.12.2024 року, якою закрито кримінальне провадження №0000037 від 16.02.2023 року у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.370, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України, а також зобов`язати старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР розташованого у м. Львові ОСОБА_5 (іншу уповноважену особу Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР розташованого у м. Львові) відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000037 від 16.02.2023 року.

Скаргу мотивовано тим, що оскаржуване рішення прийняте слідчим передчасно, в результаті неефективного досудового розслідування, в ході якого не проведено всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Так, слідчий, дійшов рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що в ході даного досудового розслідування встановлено факт відсутності в діях правоохоронців складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.370, ч.1 ст.366, ч.1 ст.365 КК України.

Зокрема, слідчий у оскаржуваній постанові вказує, що кримінальна відповідальність за ст.366 КК України настає у разі складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів. Однак допущення технічної помилки у протоколі прокурором не є внесення завідомо неправдивих відомостей так як дії не вчинялись умисно та самі події мали місце, що відображено у самих матеріалах. Як вбачається з постанови, слідчим в ході досудового розслідування було допитано свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що з приводу наведених відомостей адвоката ОСОБА_3 у своїх заявах про те, що протоколи від 12.10.2016 року складені прокурором в м. Ужгород в приміщенні УЗЕ, однак в той час згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова прокурор брав участь у судовому засіданні, тобто знаходився у м. Львові, ОСОБА_6 повідомив, що на даний час не може пригадати обставини при яких складались вказані протоколи, однак він допускає, що у протоколах могла бути допущена технічна помилка під час їх формування. Попри те, що свідок вказав, що не пригадує обставин складення протоколу та лише припустив можливість допущення описки, слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.

Зазначила, що заявницею в інтересах потерпілого в ході досудового розслідування було заявлено ряд клопотань, зокрема, про допит заявника ОСОБА_7 та понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підписували вказані протоколи, про відібрання зразків підписів у останніх для проведення в подальшому почеркознавчої експертизи. Однак слідчим не було проведено зазначені слідчі (розшукові) дії. Фактично слідчий провів лише два допити (потерпілого та свідка ОСОБА_10 ), а також отримав тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження, не допитавши інших учасників процесуальної дії. При цьому, проведення вказаних слідчих (розшукових) дій дало змогу б з`ясувати обставини складення протоколів від 12.10.2016 року та перевірити показання ОСОБА_6 щодо можливості допущення ним технічної описки.

Щодо покликань слідчим як на підставу для закриття провадження на показання свідка з приводу технічної описки слід зазначити, що такі свідчать про упередженість та необ`єктивність слідчого, оскільки 12.10.2016 року в досить короткий проміжок часу в м. Ужгород та в с. Малі Селменці Закарпатської області проводився ряд слідчих, негласних слідчих дій, а також процесуальних дій, зокрема, контроль за вчиненням злочину, обшуки, затримання. Прокурор ОСОБА_11 , згідно матеріалів кримінального провадження проводив 12.10.2016 року лише процесуальні дії щодо вручення та поміченя грошових коштів та технічних засобів, усі інші дії того дня проводились або слідчим ОСОБА_12 , або прокурором Нарімановим, даних про участь ОСОБА_10 у таких діях в протоколах немає. Робоче місце ОСОБА_10 станом на 12.10.2016 року розташовувалось у м. Львові, як і Шадловського та Наріманова.

Помічення грошових коштів передувало іншим діям, таке мало б бути проведеним 12.10.2016 року. Технічна описка, якби і була б допущена, то мабуть лише в часі проведення процесуальної дії. Разом з тим, ОСОБА_11 не міг бути в м. Ужгород та проводити таку дію в час, який зазначений в протоколі, оскільки брав участь в судовому засіданні в м. Львові, а в інший час уже проводились інші дії (грошові кошти вже мали бути у заявника, як і технічні засоби). Іншими словами, помилка в часі виключається, що чомусь не було оцінено слідчим. Окрім цього, слід зазначити, що згідно поданої ОСОБА_4 заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.370, ч.1 ст.366, ч.1 ст.365, ч.3 ст. 383 КК України, правоохоронцями вчинено службове підроблення в ряді письмових документів в кримінальному провадженні №0000109, а саме: в протоколі про хід і результати контролю за вчиненням злочину від 13.10.2016 року зазначено, що в ході проведення НСРД грошові кошти ідентифікувались 04.10.2016 року та 08.10.2016 року, а вручались 04.10.2016 року та 12.10.2016 року відповідно; в протоколах ідентифікації та помічення грошових коштів зазначено, що кошти ідентифікуються та вручаються ОСОБА_7 04.10.2016 року, 08.10.2016 року, 12.10.2016 року. Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови слідчий обґрунтував відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України, лише щодо протоколів помічення та вручення грошових коштів, прийняття грошових коштів від 12.10.2016 року.

Окрім цього вказала, що слідчий дійшов висновків про відсутність складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.370, ч.1 ст.365 КК України. Зокрема, слідчий вказує, що в ході досудового розслідування досліджувались обставини з приводу провокації підкупу працівниками УЗЕ в Закарпатській області, однак згідно матеріалів кримінального провадження, заявник у провадженні відносно ОСОБА_4 самостійно написав заяву про злочин до прокуратури, а в подальшому після реєстрації кримінального провадження, оперативні працівники проводили заходи у даному провадженні виключно на підставі доручень(постанов) та процесуальних рішень слідчого та прокурора.

Однак, на даний час наявний законний вирок Ужгородського міськрайонного суду щодо визнання винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_4 , відповідно з даного приводу не може свідчити факт провокації підкупу у провадженні відносно обвинувачення останнього.

Стверджує, що слідчим взагалі не було перевірено обставини, які були викладені у заяві ОСОБА_4 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.370, ч.1 ст.365 КК України.

За викладених обставин вважає, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження проведено неповно, не об`єктивно та упереджено, слідчим не було вжито усіх заходів для повного дослідження обставин кримінальних правопорушень та правильного вирішення справи, натомість прийнято необ`єктивне, упереджене, а також передчасне рішення про закриття кримінального провадження з підстав відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

В судовому засіданні скаржниця адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала з наведених підстав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак направив матеріали кримінального провадження, розгляд сарги просив проводити без його участі.

Частина 3 статті 306 КПК України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши зміст поданої скарги, матеріали кримінального провадження №0000037, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Встановлено, що старший слідчий в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 16.12.2024 прийняв постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 16.02.2023 у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.370, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України.

З оскаржуваної постанови слідує, що приймаючи вказане рішення слідчий керувався ст. 40 та п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме те, що в діях правоохоронців складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.370, ч.1 ст. 366 КК України, з приводу відповідно в діяннях правоохоронці відсутні діяння, які б мали ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю. Серед яких закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, коли: зі змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що прийняття зазначеної постанови у відповідності до ст.ст. 91-94 КПК України базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, під час здійснення яких слідчий обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження; матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчий у відповідності до вимог параграфу другого КПК України, ст. 92 КПК України, виконав покладені на нього вимоги закону про обов`язок доказування у кримінальному провадженні; слідчим були вжиті усі передбачені законом заходи для виконання вимог ст. 91 КПК України.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України, зокрема слідчий, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При вирішенні зазначеної скарги слідчи суддя враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Разом з цим з дослідженої слідчим суддею копії постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчий не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, не провів необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі, зокрема слідчим не виконано всі доручення у порядку ст. 40, 41 КПК України, не допитано всіх свідків, а відтак слідчий не виконав у повному обсязі вимог ст. 40 КПК України, не вичерпав можливості отримання доказів по справі, а тому є переконливими аргументи скаржника про те, що оскаржувана постанова є передчасною.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість висновку, викладеного слідчим в оскаржуваній постанові, а тому вважає недотриманими при постановленні такої вимог ст.ст. 2, 284 КПК України.

Як зазначено в ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Зі змісту ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки досудове розслідування кримінального провадження №0000037 від 16.02.2023 року проведено поверхово, неповно, без всебічного дослідження обставин справи, без проведення під час досудового розслідування необхідного обсягу перевірочних дій, які були би достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

Керуючись ст.ст. 2,9,93,94,110,284,303,305,306,307,309,376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 16.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0000037, - задовольнити.

Постанову старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) ТУ ДБР розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 16.12.2024 року, про закриття кримінального провадження №0000037 від 16.02.2023 року у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.370, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України скасувати.

Повний текст ухвали складено та проголошено 17.02.2025 року о 16 год. 40 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1