ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3428/24 Справа № 190/872/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 29 березня 2021 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за ст.391 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання приєднано частину невідбутого покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 1 (одного) року 10 (десяти) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з дня винесення вироку.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у злісній непокорі законним вимогам адміністрації виправної установи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, та за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), вчиненому за наступних обставин.

ОСОБА_7 з 12 грудня 2021 року відбуває покарання у виді 7 років позбавлення волі за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року, за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» за адресою: Дніпропетровська область, с. Красноіванівка, вул. Набережна, буд.1. 22 травня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді П`ятихатського районного суду м. П`ятихатки від 06 березня 2023 року за порушення умов режиму відбування покарання до засудженого ОСОБА_7 було застосовано захід дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» строком на один місяць. Після цього ОСОБА_7 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, відповідно до ст. 391 КК України, став на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)». Під час відбування покарання в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» ОСОБА_7 , маючи умисел на триваючу злісну непокору законним вимогам ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)», порушив вимоги режиму відбування покарання, які полягали у тому, що 03 липня 2023 року о 09:23 год. згідно графіку робіт з благоустрою території установи поліпшення житлово-побутових умов засуджених та допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством на липень місяць, затвердженого начальником установи, засудженому ОСОБА_7 було запропоновано вийти на роботу з благоустрою території установи, а саме для здійснення просівання відходів згортання вугілля з котельні установи для подальшого використання їх на території виробничої зони. Від чого засуджений ОСОБА_7 в категоричній формі відмовився. Своїми діями засуджений ОСОБА_7 порушив встановлені обов`язки, визначені у ст. ст. 107, 118 п. 5 КВК України та розділу З ПВР УВП. За даним фактом 07 липня 2023 року начальником ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» до засудженого ОСОБА_7 застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

За результатами розгляду даного порушення, а саме порушення від 07 липня 2023 року, враховуючи високу криміногенну зараженість особистості засудженого ОСОБА_7 , вперте його небажання стати на шлях виправлення, систематичні порушення режиму утримання, що виражається у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, дисциплінарною комісією установи прийнято рішення про направлення матеріалів даного порушення до органу досудового розслідування відділення поліції №7 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області для прийняття відповідного рішення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить призначити більш м`яке покарання.

Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що судом першої інстанції не було враховано як пом`якшуючу обставину те, що його дружина вагітна. Зазначив, що після скоєння злочину він одружився, тобто на думку апелянта, в нього наявні міцні соціальні зв`язки.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовольнити.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив вирок суду залишити без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.

Абзацом 2 п. 2 вищевказаної постанови визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винуватого, обставин, що впливають на покарання.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Ятрідіс проти Греції» та «Щокін проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

Перевіряючи провадження щодо обвинуваченого в апеляційному порядку суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України та достатніх підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання апеляційним судом не встановлено і в апеляційній скарзі також не наведено.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також визнав обставиною, що помякшує покарання, визнання своєї вини, щире каяття, а обставиною, що обтяжує покарання, судом встановлено рецидив злочинів.

З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення та конкретних обставин його вчинення, а також даних про особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем відбування покарання, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік.

При цьому, судом першої інстанції було проаналізовано поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінального правопорушення, а також наслідки суспільно-небезпечного діяння.

Також, судом першої інстанції було враховано, що ОСОБА_7 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення після засудження вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року до повного відбуття призначеного покарання, та обгрунтовано визначено остаточне покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 за час відбування покарання покарання в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» заохочень не має, має ряд дисциплінарних стягнень, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, що свідчить про те, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення та не зробив відповідних висновків, тому апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, обвинуваченим ОСОБА_7 не було долучено жодних підтверджуючих документів про вагітність його дружини та наявність у нього міцних соціальних зв`язків, тому вказані доводи апеляційний суд вважає безпідставними.

Обвинуваченим як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного перегляду не надано доказів, які б істотно знижували ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення.

З огляду на фактичні обставини кримінального провадження, положення кримінального закону, мету покарання, апеляційний суд вважає, що призначене судом ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі обвинуваченого, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на викладене апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно та всебічно розглянути провадження і постановити законне та обгрунтоване рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою, в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4