Справа № 442/8236/24
Провадження № 1-кс/442/117/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову слідчої СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 26.11.2024 року, -

в с т а н о в и в:

Скаржники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з вищезгаданою скаргою.

В обґрунтування скарги на постанову слідчої від 26.11.2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вказали, що слідча не провела та не надала належної оцінки доказам та обставинам справи в кримінальному провадженні №000072 від 18.03.2024 року внесеному до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Процесуальне керівництво мали забезпечувати прокурори ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

Попередня подібна постанова була скасована ухвалою слідчого судді. Приводом до подання скарги є позбавлення заявників права власності. На їх переконання таке відбулося через прийняття завідомо незаконного рішення Народного суду другої дільниці від 11 травня 1959 року під головуванням народного судді Манко, народних засідателів, при секретарі, за участю двох адвокатів та самих сторін, без потерпілих. В кримінальному провадженні такий документ взагалі відсутній і оцінка обставин справи здійснювалась слідчою без врахування мотивів його ухвалення. Також не було конкретизовано й роль посадових осіб Дрогобицького МБТІ та ЕО.

Вказали на те, що у них як потерпілих не відбирались пояснення, не допитано обвинувачених працівників ДМБТІ та ЕО, голову суду, не надавались для ознайомлення матеріали справи та не проводилась незалежна юридична експертиза правовстановлюючих документів. Крім того, немає висновку процесуального прокурора.

З посиланням на практику Європейського суду, норми Конституції України, Конвенції, КПК та КК України, просили скасувати постанову слідчої та визнати протиправною її бездіяльність.

Зважаючи на терміновість вирішення подібних скарг, скаржниці викликались в судове засідання через наявні в поданих ними документах електронні адреси. Підтвердження доставлення їх викликів таким способом отримано секретарем.

В судове засідання скаржники не з`явилися, що встановлено перевіркою відповідальних за проведення відеоконференції осіб Львівського апеляційного суду. Таким чином, суд вжив усіх заходів щодо задоволення їхнього клопотання та можливості забезпечення їх участі у судовому засіданні.

Слідча, яка належним чином повідомлялася про розгляд скарги, в судове засідання не з`явилася, причин неявки суд не повідомила. З урахуванням вимог ч.3 ст.306 КПК України, суд продовжив розгляд скарги за її відсутності.

Дослідивши мотиви скарги, оглянувши документи додані до неї та витребувані на прохання скаржників матеріали кримінального провадження, суд звертає увагу на наступне.

Згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24.07.2018 року було задоволено скаргу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 . Зобов`язано прокуратуру Львівської області повернути з ГУНП у Львівській області заяву цих осіб про вчинення злочину від 06.07.2018 року. Зобов`язано прокуратуру Львівської області розглянути по суті їх заяву від 06.07.2018 року про вчинення злочину відповідно до ч.1 ст.214 КПК України.

На підставі цієї ухвали 18.03.2024 року були внесено відомості до ЄРДР. Розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.364 КК України.

Приводом до подання згаданої скарги слугувало позбавлення заявників права власності. На їх переконання таке відбулося через прийняття рішення Народного суду другої дільниці від 11 травня 1959 року під головуванням народного судді Манко, двох народних засідателів, при секретарі, за участю двох адвокатів та самих сторін.

Отже, 20.11.2024 року слідчою отримано відповідь з Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з копією рішення Народного суду 2-ої дільниці м. Дрогобича від 11.05.1959 року (справа №2-262), копію ухвали Львівського обласного суду від 17.06.1959 року, копію ухвали Народного суду м. Дрогобича Львівської області ввід 20.10.1971 року (справа №2-718), копію ухвали Львівського обласного суду від 25.11.1971 року, копію ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 27.04.2012 року (справа№1306/3899/2012), копію ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від19.07.2012 (справа №1306/6048/2012 (8/1306/13/2012), копію ухвали апеляційного суду Львівської області від 08.04.2013 року (справа №1306/8-6048/12 ( №22-ц/783/13). Окрім цього повідомляють, що справи №2-262/1959,2-718/1971 знищені.

Слідчою досліджено, що рішенням Народного суду 2-ої дільниці м. Дрогобича від 11.05.1959 року (справа №2-262) свідоцтво про право на спадщину, видане Дрогобицькою нотаріальною конторою 29.10.1958 року на ОСОБА_10 визнано недійсним на половину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Визнано власником половини будинковолодіння ОСОБА_11 .

Більше того, слідчою з`ясовано, що ухвалою Львівського обласного суду від 17.06.1959 року рішення Народного суду 2-ої дільниці м. Дрогобича від 11.05.1959 залишено в силі, а касаційну скаргу відповідачки ОСОБА_10 без задоволення.

Крім того, здобуто ухвалу Народного суду м. Дрогобича Львівської області від 20.10.1971 року (справа №2-71 стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_13 807 крб. В користуванні ОСОБА_12 залишено будинковолодіння в АДРЕСА_1 . Ухвалою Львівського обласного суду від 25.11.1971 року рішення народного суду м. Дрогобича Львівської області від 20.10.2071 року залишено без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_13 без задоволення.

В матеріалах кримінального провадження наявні також запити слідчої від 21.10.2024 року в Бориславський міський суд та Дрогобицький міськрайонний суд з метою отримання копій рішень судів. Отримано таких більше десятка, де сторонами значились скаржники й усі вони стосувались долі вже згаданого нерухомого майна, його частин, тощо.

Також, 22.10.2024 року слідчою отримано відповідь з КП ЛОР « Дрогобицьке МЕТІ та ЕО» з інформацію щодо власників об`єктів нерухомого майна, в період з 01.01.1959 p. пo термін виконання запиту, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та Львівська область, м. Трускавець вул. Помірецька,70 та копії матеріалів інвентаризаційних справ. Відповідно до відповіді з КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» встановлено, що право власності на буд. АДРЕСА_2 в період 1953 р по 31.12.2012 зареєстровано за:

ОСОБА_10 -1953 р (свідоцтво про право власності від 13.05.1953 р. №451 Бориславське міськжитлоуправління) будинок в цілому;

ОСОБА_14 - 1963 р (договір дарування від 05.04.1963 р №773 Бориславська ДНК) - будинок в цілому.

ОСОБА_15 -1985 р. (договір дарування від 21.04.1969 р №1019 Бориславська ДНК) акт прийомки в експлуатацію від 12.04.1983 р. (рішення виконкому Бориславської міської ради н/д від 21.04.1983 р.) - будинок в цілому;

ОСОБА_16 - 1987 р. (свідоцтво про право на

спадщину від 13.08.1987 р. №1842 Бориславська ДНК)-1/3 ідеальна частка;

ОСОБА_17 , - 1987 р (свідоцтво про право на спадщину від 13.08.1987 р. №1842 Бориславська ДНК)-1/3 ідеальна частка;

ОСОБА_18 - 1987 р (свідоцтво про право на спадщину від 13.08.1987 р. №1842 Бориславська ДНК)-1/3 ідеальна частка;

ОСОБА_19 -2009 р. (свідоцтвопро право наспадщину від 08.07.2009 р №1059 Бориславська ДНК)-1/3 ідеальна частка.

Право власності на буд АДРЕСА_3 в період з 1958 р 31.12.2012 було зареєстровано:

ОСОБА_20 - 1958 р (рішення райвиконкому Дрогобицької районної ради від 27.08.1946 р №17, акт передачідомоволодіння від 20.05.1947 р. Дрогобицький райфінвідділ, довідкаТрускавецького міського комунального господарства від 11.09.1958 р. №566, акт встановлення права власності на домоволодіння від 23.09.1958р. Дрогобицьке МБТІ) - будинок в цілому.

Крім того, 05.11.2024 року слідчою отримано відповідь з міського архіву виконкому Дрогобицької міської ради, де вказано що в архіві рішення народного суду 2-гої дільниці м. Дрогобича від 11.05.1959 року та рішення народного суду 2-гої дільниці м. Дрогобича від 20.11.1970 року на зберігання не надходили та інформацією про місцезнаходження документів архів не володіє.

Зважаючи на проведений обсяг роботи та масив зібраних по справі доказів, слідчим суддею констатується, що здане скаржниками рішення, постановлено не одноособово суддею ОСОБА_21 , а складом суду за участю іще двох народних засідателів. Останні тоді, як і тепер мали однакове право голосу при прийнятті рішення на рівні з головуючим. Їх позиція в 2 голоси могла переважити позицію судді й вирішити долю справи. Однак, зважаючи на минування 66 років з цього часу, принцип таємниці нарадчої кімнати та велику ймовірність відсутності серед живих людей осіб, що входили до складу суду довідатись про обставини прийняття рішення в цій справі по суті неможливо.

Дане рішення було оскаржено та залишено в силі касаційною інстанцією. Тому про його неправосудність не може бути мови.

Зрештою, скаржниками було ініційовано десятки цивільних судових процесів з приводу згаданого ними нерухомого майна де рішення набрали законної сили. Їх ревізія за посередництва кримінального процесу чинним законодавством не передбачена. Зміна правового статусу майна та його власників також. Тому продовження проведення кримінального провадження не має жодної правової перспективи.

Допит скаржників, на відміну від зазначеного ними у скарзі, був проведений слідчою. Визначення їх статусу не входить до компетенції слідчого судді, а органу досудового розслідування.

Допит інших, зазначених скаржниками осіб належить до дискреції слідчого, як процесуально незалежної особи в кримінальному провадженні.

Визнання протиправною бездіяльності органів досудового розслідування не лежить у площині норм КПК України, а тому слідчим суддею вирішуватись та задовільнятись не може.В частині 2 ст.307 цього Кодексу власне вказано якими можуть бути рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 26 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження №0000072, внесеного до ЄРДР 18.03.2024 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1