ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/7265/24
Провадження № 1-в/210/32/25
У Х В А Л А

іменем України

09 січня 2025 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває заява засудженого ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Засуджений ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник адміністрації ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 13, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2020 року неповнолітнього ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених частинами 2 і 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавленні волі на строк три роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено неповнолітньому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у випадку скасування звільнення від покарання з випробуванням зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_3 з розрахунку день за день з 12.09.2019 року по 10.11.2019 року.

Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені злочинів передбачених: за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавленням волі строком на 3 років; за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавленням волі строком на 4 роки; за ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді позбавленням волі строком на 5 років без конфіскації майна . На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна. На підставі ч. 5 ст. 71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Петропавлівського районного суду від 03.04.2020 року і остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців без конфіскації майна. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, 09.04.2021року. Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 перебування під вартою з 12.09.2019 року по 10.11.2019 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.04.2022 року вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_3 залишено без змін.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2020 року встановлено, що ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами: у період часу з 25.12.2018 року по 29.12.2018 року, сума матеріального збитку становить 2116,65 гривень; 03.05.2019 року, сума матеріального збитку становить 12158,46 гривень, та за ч. 2 ст. 185 КК України за діяння, вчинене 02.06.2019 року, сума матеріального збитку становить 259,75 гривень.

З вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 року встановлено, що ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 2 ст. 289 КК України, за ч. 2 ст. 185 КК України за діяння, вчинене 14.08.2020 року, сума матеріального збитку становить 999,00 гривень, за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом 24.01.2021 року, сума матеріального збитку становить 8890,76 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2018 на рівні 1762,00 гривня. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2018 рік, становить 881,00 грн (1762,00 грн *50% = 881,00 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2018 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 1762,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2019 на рівні 1921,00 гривня. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2019 рік, становить 960,50 грн (1921,00 грн *50% = 960,50 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2019 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 1921,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2020 на рівні 2102,00 гривні. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2020 рік, становить 1051,00 грн (2102,00 грн *50% = 1051,00 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2020 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2102,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2021 на рівні 2270,00 гривні. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2021 рік, становить 1135,00 грн (2270,00 грн *50% = 1135,00 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2021 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2270,00 грн.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) вказала, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону №3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2020 рокуза 2 ст. 185 КК України.

При цьому, за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2020 року ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України по кожному епізоду спричинив матеріальну шкоду, кожна з яких перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинені ним діяння по кожному епізоду є кримінально караним.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 рокуза 2 ст. 185 КК України.

При цьому, за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 року ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України спричинив матеріальну шкоду потерпілому, яка перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинене ним діяння є кримінально караним, та цим же вироком визнаний винним за ч. 2 ст. 289 КК України, яка не підпадає під дію Закону № 3886?IX.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2020 рокуза ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2020 рокуза ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк три роки. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у випадку скасування звільнення від покарання з випробуванням зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_3 з розрахунку день за день з 12.09.2019 року по 10.11.2019 року.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 рокуза ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавленням волі строком на 4 роки; за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавленням волі строком на 5 років без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна. На підставі ч. 5 ст. 71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Петропавлівського районного суду від 03.04.2020 року і остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців без конфіскації майна. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, 09.04.2021 року. Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 перебування під вартою з 12.09.2019 року по 10.11.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1