УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № №0000271 від 16.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.03.2025 слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 16.03.2025 об 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , маючи на меті незаконне збагачення, з корисливим мотивом, діючи в умовах воєнного стану, знаходячись біля закладу «Дві тисячі» по вулиці Луцькій, 2, міста Володимир Волинської області, з метою заволодіння майном, відкрито викрав з рук ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Redmi Note 8» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 вартістю 5000грн. всередині якого знаходилась сім - картка стільникового зв`язку «Лайф» вартістю 50 грн., чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 5050 грн.

Відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000271 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

17.03.2025 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 було затримано та вилучено мобільний телефон марки «Redmi Note 8» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з чохлом темного кольору, та сім - картку стільникового зв`язку «Лайф» які були поміщенні в паперовий конверт й опечатано.

Слідча в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, вилучені речі, вилучений мобільний телефон марки «Redmi Note 8» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з чохлом темного кольору та сім - картка стільникового зв`язку «Лайф», мають значення речових доказів, і тому самі по собі та в сукупності з іншими доказами можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України і підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Враховуючи позицію учасників справи, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучені речі, які зазначені слідчою у клопотанні в розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами, правовий режим зберігання яких регламентується ст. 100 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи те, що виявлене та вилучене майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки воно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність у накладенні на нього арешту з метою його збереження.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити

Накласти арешт на вилучений мобільний телефон марки «Redmi Note 8» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 з чохлом темного кольору та сім - картку стільникового зв`язку «Лайф», які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороною розпорядження, відчуження та користування ними.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_6