МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/231/25
Провадження № 1-кс/945/61/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 00000018, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Воскресенське Миколаївської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим відділенням ВП № 5 Миколаївського РУП Головного управління Національної поліції в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000018, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку січня 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник спільний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 40 (сорока) тисяч доларів США під приводом продажу останньому земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої уздовж траси М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» в межах території Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

З вказаною метою ОСОБА_9 та ОСОБА_4 під час особистої бесіди з ОСОБА_11 з`ясували місце бажаного розташування земельної ділянки, яка необхідна була останньому для ведення господарської діяльності.

Враховуючи те, що земельна ділянка, яку мав намір придбати ОСОБА_11 , перебувала в комунальній власності Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та на ній був розташований об`єкт нерухомого майна третіх осіб, що перешкоджало законному набуттю земельної ділянки у приватну власність, у ОСОБА_12 та ОСОБА_10 виник умисел на заволодіння вказаною ділянкою шахрайським шляхом.

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що зазначена вище земельна ділянка перебуває в комунальній власності та на ній розташований об`єкт нерухомого майна третіх осіб, реалізуючи спільний з ОСОБА_9 злочинний умисел, будучі обізнаним з тим, що здійснення правочинів з земельною ділянкою можливе лише за наявності відомостей про неї в Державному земельному кадастрі, з метою набуття ОСОБА_9 статусу добросовісного набувача, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше січня 2022 року, підбурив фізичну особу-підприємця, сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_13 , який здійснював свою господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , до складення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 2,0000 га, розташованої в межах території Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, із зазначенням в ній неправдивих відомостей про наявність права приватної власності на дану земельну ділянку у фізичної особи, з подальшим внесенням вказаної інформації до ДЗК.

ОСОБА_13 , будучі обізнаним з порядком приватизації земельних ділянок державної та комунальної форми власності, достовірно знаючи, що на вищезазначеній земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна - очисні споруди, які на праві приватної власності належать третім особам, сприяючи ОСОБА_9 та ОСОБА_14 в реалізації їх злочинного умислу, запропонував ОСОБА_15 зареєструвати на її ім`я речове право на вказану земельну ділянку з подальшим укладенням щодо неї цивільного правочину, на що остання погодилася.

З метою уникнення процедури погодження відведення землі у приватну власність з органами державної влади (місцевого самоврядування), будучі обізнаним з положеннями законодавства України про те, що державні акти на право приватної власності на землю, видані до 01.01.2013, є підставою для проведення державної реєстрації речових прав та вчинення правочинів, достовірно знаючи про відсутність у ОСОБА_15 права на приватизацію зазначеного вище об`єкту нерухомого майна, ОСОБА_13 у невстановлений слідством місці та час, але не пізніше січня 2022 року, сприяв невстановленій особі у підробленні офіційного документа - державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №015337 від 02.07.2002, до якого було внесено неправдиві відомості про те, що ОСОБА_15 на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації №359-р від 05.06.2002 передано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах території Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області.

При цьому, розпорядженням Жовтневої районної державної адміністрації №359-р від 05.06.2002 земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га, розташована в межах території Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, ОСОБА_15 у приватну власність не передавалась.

В подальшому, ОСОБА_13 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.01.2022, на виконання раніше досягнутої з ОСОБА_16 домовленості, достовірно знаючи, що державний акт на право приватної власності на землю серії І-МК №015337 від 02.07.2002 є підробленим, будучі фізичною особою-підприємцем, маючи кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №002968, який надавав право останньому на самостійне складання окремих видів документації із землеустрою, з метою державної реєстрації земельної ділянки площею 2,0000 га, розташованої в межах території Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, що є передумовою державної реєстрації речових прав на такий об`єкт нерухомого майна, склав технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж вищезазначеної земельної ділянки в натурі (на місцевості), до якої вніс неправдиві відомості про те, що власником земельної ділянки площею 2 га, розташованої в межах Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, є ОСОБА_15 , а також про відсутність обмежень у використанні даної земельної ділянки, та разом з обмінним файлом від імені останньої подав до Державного земельного кадастру.

24.01.2022 державним кадастровим реєстратором відділу у Білгород-Дністровському районі Міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м.Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на підставі складеної ФОП ОСОБА_13 технічної документації, сформовано земельну ділянку площею 2,0000 га, що розташована в межах території Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, якій присвоєно кадастровий номер :07:000:1070.

Таким чином ОСОБА_17 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, тобто підбуренні до складанні та видачі приватним підприємцем завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певні факти, що надають певні права, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому, 14.01.2022, у зв`язку з необхідністю виїзду ОСОБА_15 за межі України та тим, що земельну ділянку площею 2 га, розташовану в межах території Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області на той час в Державному земельному кадастрі сформовано не було, ОСОБА_15 , за вказівкою ОСОБА_18 , узгодженою з ОСОБА_16 , достовірно знаючи, що до державного акта на право приватної власності на землю серії І-МК №015337 від 02.07.2002 внесено недостовірні відомості про власника земельної ділянки та підстави її набуття, діючи умисно та протиправно, звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_19 , яка здійснювала свою діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , для нотаріального посвідчення довіреності, якою уповноважила ОСОБА_20 та ОСОБА_21 на вчинення від її імені правочину з земельною ділянкою площею 2,0000 га, розташованою в межах території Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та яка на праві комунальної власності належала вищезазначеній сільській раді.

У період з 24 по 28 січня 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , домовився з помічницею приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_22 ОСОБА_23 про дату та час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1070.

28.01.2022 в приміщенні офісу приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_22 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , між ОСОБА_15 , інтереси якої представляв ОСОБА_20 на підставі наданої нею довіреності, та ОСОБА_24 і ОСОБА_9 , який достовірно знав про незаконне походження земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1070, укладено договір купівлі продажу даного майна.

29.01.2022 о 13:33 ОСОБА_4 у застосунку «Viber» проінформував ОСОБА_13 про укладення вказаного правочину.

У зв`язку із зазначеним, з комунальної власності Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, проти її волі, вибула земельна ділянка площею 2,0000 га, нормативна грошова оцінка якої складає 9 348,46 грн.

Таким чином, ОСОБА_17 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайстві, тобто придбання права на майно шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому, ОСОБА_4 , будучі об`єднаним єдиним умислом з ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1070 укладено на підставі підробленого державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №015337 від 02.07.2002, з метою приховування незаконного походження вказаного майна, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15.02.2022, домовився з фізичною особою-підприємцем, сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_13 , який здійснював свою господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , про складення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :07:000:0986 та :07:000:1070, які на праві приватної власності належали ОСОБА_9 та ОСОБА_24 .

15.02.2022 ОСОБА_13 , достовірно знаючи про незаконне походження земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1070, склав вищезазначену технічну документацію та разом з обмінним файлом направив до Державного земельного кадастру для державної реєстрації.

15.02.2022 державним кадастровим реєстратором відділу №2 Управління у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на підставі розробленої ФОП ОСОБА_13 технічної документації зареєстровано земельну ділянку площею 3,2085 з кадастровим номером :07:000:1074.

В подальшому ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.01.2023, домовився з фізичною особою-підприємцем, сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_25 , який здійснював свою господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_5 , про складення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 3,2085 га з кадастровим номером :07:000:1074.

03.02.2023 державним кадастровим реєстратором відділу №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області на підставі складеної ОСОБА_25 технічної документації із землеустрою зареєстровано 6 земельних ділянок з кадастровими номерами :07:000:1076 (площею 0,6744 га), :07:000:1077 (площею 0,5 га), :07:000:1078 (площею 0,5 га), :07:000:1079 (площею 0,9493 га), :07:000:1080 (площею 0,251 га).

Таким чином, ОСОБА_17 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209 КК України, тобто організації легалізація і відмивання майна, одержаного злочинним шляхом - на використання, розпорядження земельною ділянкою, щодо якої фактичні обставини свідчать про її одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном з метою приховування, маскування джерел їх походження, вчинив дії для набуття права власності на земельну ділянку та маскування джерел отримання грошових коштів, достовірно знаючи, що таке майно прямо і повністю отримано злочинним шляхом.

На початку 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 14.02.2023, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що земельну ділянку площею 0,9493 га з кадастровим номером :07:000:1079 сформовано за рахунок частини незаконно набутої земельної ділянки, запропонували ОСОБА_11 придбати її за 40 тис. доларів США.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 , 14.02.2023 в приміщенні офісу приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_22 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , за присутності ОСОБА_10 між ОСОБА_9 , ОСОБА_24 та ОСОБА_11 укладено договір купівлі продажу земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1079. Вказаного числа, перебуваючи у вищезазначеному офісному приміщенні, ОСОБА_11 передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 40 (сорок) тисяч доларів США (що за даними НБУ станом на 14.02.2023 еквівалентна 1 462 744,00 грн.), які являлися платою за земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:1079, попередньо узгодженою останніми.

Формування земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1079 з порушенням вимог чинного законодавства України та наявність на ній нерухомого майна третіх осіб унеможливило подальше її використання ОСОБА_11 в його господарській діяльності, про що останній проінформував ОСОБА_9

ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , не маючи наміру повертати ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 40 (сорок) тисяч доларів США (що за даними НБУ станом на 14.02.2023 еквівалентна 1 462 744,00 грн.), переконали останнього укласти договір про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1079, мотивуючи це необхідністю приведення документації щодо вказаної земельної ділянки у відповідність до нормативно-правових актів України з подальшим поверненням її ОСОБА_11 .

09.05.2023 ОСОБА_11 , будучі введеним ОСОБА_9 та ОСОБА_16 в оману, не підозрюючи про дійсність їх намірів, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_22 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , підписав договір про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1079, що призвело до вибуття даного майна з його володіння.

Таким чином ОСОБА_11 було завдано матеріальний збиток на суму 40 (сорок) тисяч доларів США, що за даними НБУ станом на 14.02.2023 еквівалентна 1 462 744,00 грн., що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Враховуючи викладене, ОСОБА_17 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст.190 КК України, тобто шахрайстві, заволодінні чужим майном, вчинене в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб.

29.01.2025 ОСОБА_14 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України.

Слідчий звертається з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обґрунтовуючи його тим, що під час проведення досудового розслідування встановлено ряд об`єктивних даних, які вказують на реальну наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підтримала у повному обсязі та просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

Захисники підозрюваного та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання про застосування цілодобового домашнього арешту та зазначили, що запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків вказаних у клопотанні достатньо, з огляду на особу підозрюваного та обставини справи. Щодо наявності ризиків, то до клопотання не додано доказів того, що ОСОБА_4 намагався переховуватись від слідства. Відомості про кримінальне провадження, з якого виділено це кримінальне провадження внесені у 2022 році і у підозрюваного проводився обшук, він викликався на допит. Тобто він знав про кримінальне провадження і не вчиняв незаконних дій, не переховувався. Так, дійсно, ризик переховуватись наявний завжди, але тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для фіксації наявності такого ризику. Не має доказів, що ОСОБА_4 впливав або намагався впливати на свідків, потерпілого. Він з`являється на виклики органів досудового розслідування, з`явився за врученням підозри, хоча був у цей час у м. Одеса і не приховував своє місце знаходження. Він має затяжну історію хвороби і 04.02.2025 слідча для вручення клопотання приходила в лікарню до ОСОБА_10 , де він перебував з 04.02.2025 на стаціонарному лікуванні.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового провадження, врахувавши обставини, визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя також зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованості підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується фактичними даними, що містяться у досліджених судом у судовому засіданні доказах, що долучені до клопотання, а саме протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_26 ; поземельними книгами, технічною документацією із землеустрою, заявами про державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :07:000:1070, :07:000:1074 - :07:000:1080, які вилучено тимчасовим доступом в Головному управлінні Держгеокадастру у Миколаївській області; протоколом від 15.11.2024 додаткового огляду поземельних книг на земельні ділянки з кадастровими номерами :07:000:1070, :07:000:1074 - :07:000:1080; протоколом від 24.09.2024 додаткового огляду моноблоку Lenovo з серійним номером NP1TTXPJ MO:MPNXS1725019, вилученого 09.08.2024 під час обшуку офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; копіями документів, які вилучено тимчасовим доступом у приватних нотаріусів Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_22 та ОСОБА_19 ; висновком експерта від 17.12.2024 №СЕ-19/115-24/22615-ПЧ, який складено за результатами чудової почеркознавчої експертизи; протоколом від 14.11.2024 додаткового огляду носія інформації, на який збережено файли, виявлені під час проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи комп`ютерної техніки ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка - ФОП, сертифікованого-інженера-землевпорядника ОСОБА_25 ; протоколом допиту ОСОБА_11 ; протоколом допиту помічниці приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_22 ОСОБА_23 ; протоколом допиту свідка сертифікованого-інженера-землевпорядника ОСОБА_27 ; документами, фотозображеннями та відомостями, вилученими тимчасовим доступом в АТ «КБ «ПриватБанк», створеними під час обслуговування банківського рахунку ОСОБА_20 ; протоколом огляду документів та фотозображень, які вилучено тимчасовим доступом в АТ «КБ «ПриватБанк»; протоколом допиту свідка ОСОБА_28 тощо.

В своєму клопотанні прокурор послалась на існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Та вказала, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

В той же час, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про обрання судом запобіжного заходу на стадії досудового розслідування вирішальним є встановлення існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного та можливість запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний має дочку 2009 року народження, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має проблеми зі здоров`ям, які підтвердженні дослідженими в судовому засіданні доказами, і має необхідність у проходженні лікування та відвідуванні лікарів, раніше не судимий, але наразі підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за одне з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна та яке відноситься до категорії тяжкого злочину, відповідно до ст. 12 КК України.

І за таких обставин, слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому слідчий суддя вважає, що вказаному ризику може запобігти обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із визначенням часу знаходження за місцем мешкання, в тому ж ступені, як і цілодобовий домашній арешт.

Те саме стосується ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Оцінюючи обґрунтованість даного ризику, слідчий суддя виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, показань потерпілого, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За таких обставин, оскільки допит свідків, отримання показань потерпілого на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, то слідчий суддя погоджується з тим, що існує ризик незаконного впливу підозрюваним на вказаних осіб.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід саме у вигляді цілодобового домашнього арешту та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. В той же час запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із визначенням часу знаходження за місцем мешкання в повній мірі здатен виконати мету застосування запобіжного заходу - забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193-194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання слідчого СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із визначенням часу знаходження за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин - строком до 29.03.2025 року (включно).

Покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Дозволити ОСОБА_29 залишати місце проживання для переміщення та перебування у найближчому сховищі або укритті, під час оголошення повітряної тривоги на території м. Миколаєва та Миколаївської області.

Строк дії ухвали відносно ОСОБА_8 закінчується 29 березня 2025 (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали негайно направити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, для виконання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_29 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 10.03.2025 року о 13 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1

10.03.2025