ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 Справа №607/21499/24 Провадження №1-кп/607/680/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження № 0000193 від 11.06.2024 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодружений, зі слів має на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, має інвалідність 1 групи, раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

19.04.2023 постановою Теребовлянського районного суду у справі №607/578/23, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

В подальшому, у ОСОБА_3 , який достовірно знаючи про те, що постановою Теребовлянського районного суду від 19.04.2023 у справі №607/578/23, яка набрала законної сили, його притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, усвідомлюючи, що протягом згаданого строку він позбавлений права керування транспортними засобами, виник злочинний умисел, спрямований на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, 07.04.2024 приблизно о 10:19 керував транспортним засобом марки BMW моделі М-1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шкільна, що в с. Лучка Тернопільського району, Тернопільської області, та був зупинений працівниками СРПП відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області за порушення Правил дорожнього руху.

Таким чином, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність постанови Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 19.04.2023 (справа №607/578/23), що набрала законної сили та якою на останнього покладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та будучи ознайомленим із вказаною постановою, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, вчинив дії щодо умисного невиконання рішення суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. Відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився давати показання.

Прокурор у судових дебатах просила визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.

У судових дебатах обвинувачений просив призначити йому штраф.

Захисник у судових дебатах просив врахувати характеризуючі дані на особу обвинуваченого при ухваленні вироку та погодився із прокурором щодо призначення останньому покарання у виді штрафу.

В останньому слові обвинувачений зі всім погодився.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином; відсутність обставин, які б обтяжували покарання; конкретні обставини кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений визнав вину та відмовився від дослідження доказів, зібраних на досудовому слідстві; позицію сторін щодо покарання; обставину, яка пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину; відомості про особу обвинуваченого раніше не судимий, за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався, відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 має інвалідність 1 групи, причина: загальне захворювання.

Суд не може визнати наявність обставини, яка пом`якшує покарання, про яку зазначено в обвинувальному акті та на яку вказує прокурор, - щире каяття.

Так, згідно сформованої судової практики (наприклад, постанова Верховного Суду у справі № 761/942/23), щире каяття передбачає, крім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль із цього приводу та осуд своєї поведінки.

У цій справі такої поведінки обвинуваченого під час судового розгляду суд не спостерігав.

З огляду на наведені обставини, суд приходить до переконання про призначення обвинуваченому із альтернативних покарань покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення.

Таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Долю речових доказів вирішити згідно з ст. 100 КПК України.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази:

- належним чином завірені копії матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , справа №606/578/23 від 19.04.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та компакт-диск DVD-R, 4,7 GB, 16х, 120 min, на якому містяться відеозаписи подій, що мали місце 25.03.2023 за фактом керування транспортним

засобом останнім, зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- документи-файли, що містяться на DVD-R диску №CMDR47G, 4,7 GB, 120 min, на якому наявні відеозаписи факту притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , що мав місце 07.04.2024 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1