Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1171/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/726/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 05 грудня 2024 року, якою залишено без задоволення клопотання прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2022 за №0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді було залишено без задоволення клопотання прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2022 за №0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, про арешт майна

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що питання щодо накладення арешту на 27 колод, на які наразі просить накласти арешт прокурор, вже вирішувалось слідчим суддею та в задоволенні клопотання було відмовлено з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

В поданому клопотанні прокурором не обґрунтовано та не додано жодних доказів на спростування тих обставин та порушень, що вже були констатовані в ухвалі слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 19.07.2022 та ухвалі Житомирського апеляційного суду від 28.07.2022.

Більше того, ухвалою слідчого судді від 29.11.2023 слідчого та прокурора зобов`язано повернути вказані колоди ОСОБА_7 , однак в порушення вимог закону та приписів судового рішення, колоди продовжують незаконно утримуватись на території ВП №1 Коростенського РУП та з ними проводяться слідчі дії та судові експертизи.

Слідчий суддя зазначив, що не можливо ідентифікувати, з яких саме колод було зроблено зрізи, на які просить накласти арешт прокурор: із 60 арештованих чи з 27, які незаконно утримуються органом досудового розслідування, адже першопочаткового маркування колод під час ОМП від 01.07.2022 проведено не було, а зрізи були промарковані умовно під час огляду 28.10.2024.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та накласти арешт на майно.

Прокурор повністю не згоден з ухвалою слідчого судді у вказаному кримінальному провадженні, вважає відмову у накладенні арешту на речові докази у кримінальному провадженні незаконною та необґрунтованою, що винесена без врахування фактичних обставин справи, а тому підлягає скасуванню, а клопотання слідчого про арешт майна задоволенню.

Зазначає, що відмова в арешті деревини може негативно позначитись на досягненні завдань кримінального провадження, які визначені ст. 2 КПК України та втрати речових доказів у кримінальному провадженні.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та накласти арешт на майно.

Зазначає, що виявлені в автомобілі ОСОБА_7 87 колод дерева є об`єктом кримінально протиправних дій, містять на собі сліди кримінального правопорушення, можуть бути використані як докази під час кримінального провадження.

Посилається на те, що з дослідженої слідчим суддею постанови про визнання предмету речовим доказом від 28.10.2024 встановлено, що 28.10.2024 за участю спеціаліста Житомирського НДЕКЦ МВС було проведено огляд вилучених у ОСОБА_7 87 соснових колод та з колод були зроблені зрізи.

Жодною постановою слідчого судді у вказаному кримінальному провадженні не ідентифіковано, які саме 27 колод з 87 колод, що були вилучені з автомобіля ОСОБА_7 , слід йому повернути.

Зазначає, що після відмови в накладенні арешту на 27 колод деревини та вжиття заходів до повернення їх ОСОБА_7 шляхом повідомлення про необхідність їх отримати, повної відсутності зацікавленості ОСОБА_7 в отриманні вказаного майна, наявності статусу речових доказів у кримінальному провадженні співробітники правоохоронного органу продовжують їх зберігання відповідно до ст. 100 КПК України

На думку прокурора, стверджуючи, що допущено порушення органом досудового розслідування вимог щодо маркування, опечатування, накладення бірок на колоди під час огляду місця події та їх вилучення, слідчий суддя не посилається на жоден документ, яким цей факт доведено. Натомість, маркування речових доказів не передбачено Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 110.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів допускається за умови доведення слідчим, прокурором існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотання слідчого і може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий звернувся з клопотанням.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про арешт майна дотримався вказаних вимог закону.

Згідно ст.170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 та ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим суддею встановлено, що 01.07.2022 працівниками поліції за результатами огляду місця події у ОСОБА_7 вилучено транспортний засіб з сосновими колодами.

За клопотанням прокурора соснові колоди, в кількості 60 шт., 06.07.2022 ухвалою слідчого судді Малинського районного суду були арештовані.

07.07.2022 за результатами додаткового огляду було встановлено, що кількість вилучених колод становить не 60, а фактично 87 шт.

14.07.2022 заступник начальника СВ ОСОБА_8 звернувся до суду клопотанням про накладення арешту на 27 колод.

19.07.2022 ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання з підстав порушення строків звернення. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 28.07.2022 ухвалу слідчого судді Малинського районного суду залишено без змін та констатовано, що клопотання про арешт 27 шт. соснових колод було подано стороною обвинувачення з істотним порушенням вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, - без повернення цього майна третій особі та з порушенням строку подання такого клопотання.

Ухвалою слідчого судді Малинського районного суду від 29.11.2023 задоволено скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого та прокурора, зобов`язано негайно повернути ОСОБА_7 27 соснових колод.

В той же час згідно з постанови про визнання предмету речовим доказом від 28.10.2024 встановлено, що 28.10.2024 за участю спеціаліста Житомирського НДЕКЦ МВС було проведено огляд вилучених у ОСОБА_7 87 соснових колод та з колод були зроблені зрізи (а.с. 61-62).

Відповідно до протоколу огляду предметів (речових доказів) від 04.12.2024, 87 штук соснових колод зберігаються на території ВП №1 Коростенського РУП, серед даних колод знаходиться 27 шт. колод, які були вилучені у ОСОБА_7 , однак на які арешт не накладався та які слідчий суддя зобов`язав повернути ОСОБА_7 . Так, під час огляду даних колодок, які лежать складеними у загальній купі у кількості 87 шт., зліва направо було відраховано 27 шт. колодок ( а.с. 146-147).

Як встановлено слідчим суддею питання щодо накладення арешту на 27 колод, на які наразі просить накласти арешт прокурор, вже вирішувалось слідчим суддею та в задоволенні клопотання було відмовлено з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

В поданому клопотанні прокурором не обґрунтовано та не додано жодних доказів на спростування тих обставин та порушень, що вже були констатовані в ухвалі слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 19.07.2022 та ухвалі Житомирського апеляційного суду від 28.07.2022.

Також, ухвалою слідчого судді від 29.11.2023 слідчого та прокурора зобов`язано повернути вказані колоди ОСОБА_7 , однак в порушення вимог закону та приписів судового рішення, колоди продовжують незаконно утримуватись на території ВП №1 Коростенського РУП та з ними проводяться слідчі дії та судові експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває це майно, можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку встановленому законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Згідно ч.3 ст.169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги прокурора, оскільки вже існують рішення суддів, які набрали законної сили про повернення зазначеного майна у користування або про відсутність підстав для арешту, а саме на 27 соснових колод.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що повернення 27 колод деревини негативно вплине на хід досудового розслідування та негативно позначиться на завданнях кримінального провадження апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки серед завдань кримінального провадження, також є те, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з матеріалів провадження сторона обвинувачення намагається, в обхід належної правової процедури, ігноруючи наявність судових рішень, через два роки після прийняття рішень про повернення майна, домогтися накладення арешту на майно, яке підлягає поверненню, а свої доводи обґрунтовує не нормами процесуального закону, а виключно доцільністю та необхідністю, що не допускається та суперечить засадам кримінального провадження.

Колегія суддів зважує і на те, що підставами для відмови в арешті вказаного майна було недотримання органом досудового розслідування строків звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт, неналежний огляд місця події, яким було зафіксовано наявність 60 колод деревини, що суперечило дійсній їй кількості 87 колод деревини.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому ухвала слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 05. 12.2024 року, якою залишено без задоволення клопотання прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2022 за №0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України є законною та обґрунтованою.

Враховуючи вищенаведене, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали Малинського районного суду Житомирської області від 05.12.2024, колегією суддів не встановлено, тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 05.12.2024, якою залишено без задоволення клопотання прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2022 за №0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: