02.12.2024

Справа № 627/307/22
Провадження № 1-кп/642/594/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 м. Харків
Колегія суддів Ленінського районного суду м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
встановила:
12.08.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.309 КК України, з ухвалою Харківського апеляційного суду від 20.06.2024, якою скасовано вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 23 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_7 та призначено новий розгляд в суді першої інстанції та з ухвалою Харківського апеляційного суду від 25 липня 2024 року, якою матеріали зазначеного кримінальне провадження передано із Богодухівського районного суду Харківської області на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.08.2024 підготовче судове провадження у цьому кримінальному провадженні призначене на 14.08.2024.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.09.2024 призначений судовий розгляд обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні.
В судове засідання 02.12.2024 не з`явилися потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , заяв про судовий розгляд справи за їх відсутності не надходило. Приймаючи до уваги, що за відсутності потерпілих при судовому розгляді в цьому кримінальному провадженні неможливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, за таких обставин відповідно до положень ст. 325 КПК України судовий розгляд підлягає відкладенню.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою. посилаючись на те, що строк дії запобіжного заходу заходу у виді тримання під вартою спливає, та на наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, вчинення нових злочинів. Про наявність вказаних ризиків, на думку прокурора, свідчать такі обставини, як тяжкість та кількість вчинених кримінальних правопорушень, відсутність офіційного працевлаштування, та, як наслідок відсутність постійного джерела доходу, відсутність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, наявність незнятих і непогашених судимостей. На думку прокурора, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить усунення наявних ризиків. Метою та підставами продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків. Враховуючи викладене, прокурор стверджує про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 не заперечувала проти клопотання прокурора та просила встановити розмір застави.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 19.04.2022 до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.06.2022 включно.
Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 10.06.2022 обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 15.07.2022 включно.
Ухвалами Богодухівського районного суду Харківської області від 11.07.2022, 02.09.2022 та 28.10.2022 обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.09.2022 , до 31.10.2022 та до 26.12.2022 відповідно.

Вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 23.12.2022 стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20.06.2024 обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 днів до 18 серпня 2024 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.08.2024 задоволено клопотання прокурора, продовжено дію запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 12 жовтня 2024 року включно.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.10.2024 задоволено клопотання прокурора, продовжено дію запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 02.12.2024 року включно.

Під час судового провадження вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК (частина 3 статті 315, частина 2 статті 331 КК).

Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що (1) обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, (2) обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою (частини 3-5 статті 199 КПК).

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, які в силу ч.6 ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами, санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання від семі до п`ятнадцяти років позбавлення волі, а санкція ч. 2 ст. 115 КК України від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічне позбавленням волі. отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від суду. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою переховуватися від суду. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, неодружений, не працював, отже міцних соціальних зв`язків не має.

За зазначених вище обставин суд приходить до висновку, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватись від суду, продовжує існувати.

Також суд відмічає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 матиме можливість спілкуватися з потерпілими та свідками і чинити тиск на останніх для зміни своїх показань. При цьому, місце проживання вказаних осіб відоме обвинуваченому, оскільки останній отримав копію реєстру матеріалів досудового розслідування. Суд зауважує, що на теперішній час триває підготовчий судовий розгляд, потерпіла та свідки наразі не допитані судом, а зміна показань вказаними учасниками кримінального провадження позбавить суд можливості встановити об`єктивну істину по справі.

Отже, ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжує існувати.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що передбачені п.п.1, 3 ч. 1ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, який не працевлаштований, не одружений, а отже не має міцних родинних зв`язків, а також те, що свідки та потерпілі ще не допрошені в судовому засіданні, суд приходе до висновку, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, тому необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на строк до 60 діб.

Суд не визначає розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , так як відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 201, 331, 369, 372 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Клопотання прокурора Краснокутського відділу Богодухівської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 30.01. 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3