Справа № 452/4355/24
Провадження № 1-кп/452/81/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Конюшки Королівські Самбірського району Львівської області; жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України; із середньою освітою; одруженого, непрацюючого; згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП відносно своєї дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 21.00год в АДРЕСА_1 , де проживає разом із дочкою ОСОБА_4 та сином ОСОБА_5 , умисно вчинив відносно останніх дії психологічного насильства, що проявилися у словесних образах з вираженою нецензурною лексикою, погрозами фізичною розправою, приниженні честі та гідності, залякуванні, що призвело у ОСОБА_4 зміни в емоційному стані у вигляді наявності страху, підвищеної дратівливості, тривожності, напруженості, емоційної лабільності, зниженого настрою, а у ОСОБА_5 зміни в емоційному стані у вигляді пригніченого настрою, тривоги, напруженні, послабленні вольової регуляції, - чим вчинив домашнє насильство.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого, потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , позицію прокурора, захисника-адвоката, представлені докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя та емоційної залежності; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою провину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю; у вчиненому щиро розкаявся, усвідомлюючи протиправність своїх дій.

Крім визнання вини обвинуваченим, його винність в інкримінованому кримінальному правопорушенні доведена сукупністю зібраних доказів у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини та наслідки вчиненого, а також судом ураховано особу винного, його характеристику, вік, стан здоров`я, матеріальне становище; відтак за наведеного і загальних засад призначення покарання, слід призначити ОСОБА_6 покарання необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 встановлена під час судового розгляду, що є щире каяття; обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_6 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченого, думки прокурора, та позиції потерпілих, котрі жодних претензій до обвинуваченого не мають, та про обрання несуворого покарання; із урахуванням особи ОСОБА_6 , його сімейного стану, характеристики, поведінки до і після вчинення правопорушень, позиції захисника-адвоката, котра просила призначити найм`якіше покарання - із урахуванням всіх обставин справи суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт - що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Водночас через багаторазовість епізодів учинення обвинуваченим дій, пов`язаних із домашнім насильством, ОСОБА_6 на переконання суду в інтересах потерпілої сторони слід направити для проходження програми для кривдників на строк два місяці.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні з тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; при цьому судом справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, в той час, як покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так іншими особами, зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з урахуванням того, що оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого (постанова ВС від 10 червня 2020 року в справі №161/7253/18), - що має місце в даній ситуації при застосуванні наведеного судом покарання щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Цивільного позову у встановленому законом порядку не заявлено; запобіжний захід не застосовувався; витрати на залучення експерта відсутні; речових доказів по справі немає.

Керуючись ст. 370, 373 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити покарання у виді 160(ста шістдесяти) годин громадських робіт.

Відповідно до ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_6 для проходження програми для кривдників на строк два місяці.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя