Справа № 650/1579/25
провадження № 1-кс/650/418/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту

25 березня 2025 року слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Велика Олександрівка клопотання про накладення арешту прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області по кримінальному провадженню № 0002418, внесеного 22.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить накласти арешт на майно, яке обліковується за підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОКПП НОМЕР_1 , з метою забезпечення його можливої конфіскації за вироком суду, а саме на житловий будинок: який розташований по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог слідчий зазначив, що накладення арешту на майно підозрюваного необхідне для забезпечення можливої конфіскації відповідно до частини другої статті 170 КПК України. Підозрюваному інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 111-1 КК України, яка передбачає відповідальність за участь у колабораційній діяльності, а саме добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора. Санкція цієї статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений на нерухоме майно, кошти, цінні папери, корпоративні права, які можуть підлягати конфіскації як виду кримінального покарання. З огляду на це, застосування арешту до майна спрямоване на унеможливлення його відчуження та запобігання ухиленню від можливих правових наслідків.

На судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що не перешкоджає розгляду справи, відповідно до частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання розглянуто без повідомлення інших осіб, оскільки арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, є необхідним для забезпечення можливості його подальшої конфіскації відповідно до частини п`ятої статті 1111-1 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна як вид покарання. Повідомлення підозрюваного або інших власників майна могло б створити ризик його відчуження, приховування або вчинення інших дій, спрямованих на уникнення можливих правових наслідків, що унеможливило б досягнення мети арешту.

Вивчивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини першої, пункту 7 частини другої статті 98 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини першої статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини другої статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Аналіз наведених положень закону свідчить про можливість накладення арешту на майно особи під час досудового розслідування за умови наявності визначених законом підстав, обумовлених необхідністю забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру.

Слідчий суддя встановив, що під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється у тому, що він будучи громадянином України та водночас проросійськи налаштованою особою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, починаючи з червня 2022 року (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена), перебуваючи в м. Берислав Бериславського району Херсонської області, територія якого з 09.03.2022 по 11.11.2022 перебувала під окупацією представників зс держави-агресора російської федерації, усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч передбачених Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про службу в органах місцевого самоврядування» та інших норм і законів, діючих на території суверенної України, прийняв пропозицію осіб із числа представників окупаційної влади держави-агресора російської федерації та добровільно, з власної ініціативи зайняв посаду так званого «заступника голови військово-цивільної адміністрації Бериславського адміністративного району» (мовою оригіналу: заместитель Главы военно-гражданской администрации Бериславского административного района).

В подальшому, перебуваючи на зазначеній посаді, ОСОБА_3 відповідно до незаконно набутих владних повноважень виконував обов`язки щодо здійснення і виконання організаційно-розпорядчих функцій, пов`язаних з вирішенням питань соціального захисту та виплати грошового забезпечення незахищеним верствам населення, прийняття та оформленням заявок на такі виплати, вирішення транспортно-логістичних питань на підконтрольній вказаному незаконному органу території, взаємодії із засобами медіа та масової інформації від імені незаконного органу влади, а також здійснення прийому громадян з питань безпідставного вилучення майна військовослужбовцями зс рф.

Злочинна діяльність ОСОБА_3 була припинена в зв`язку із звільненням ЗС України 11.11.2022 правобережної частини Херсонської області, в тому числі м. Берислав Херсонської області.

14.03.2025, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: колабораційна діяльність, а саме добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Відповідно до листа Великоолександрівської філії КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради № 294-3 від 12.03.2025 року, вбачається, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 01.07.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори за № 1308.

Вказані обставини свідчать про необхідність накладення арешту на вказаний житловий будинок, що належить підозрюваному ОСОБА_3 .

Таке рішення обґрунтоване наступними обставинами.

Метою накладення арешту на вказане майно є недопущення його відчуження, приховування, пошкодження або знищення, а також запобігання будь-яким іншим діям, що можуть унеможливити його фактичне вилучення у разі постановлення вироку з призначенням покарання у вигляді конфіскації. Застосування арешту спрямоване на забезпечення збереження об`єкта нерухомого майна, яке перебуває у власності підозрюваного, для подальшого виконання вироку суду.

З огляду на характер інкримінованого кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів проти основ національної безпеки України та санкція якого передбачає можливість конфіскації майна, існують обґрунтовані ризики вчинення підозрюваним дій, спрямованих на унеможливлення застосування такого покарання.

Збереження майна у статусі арештованого унеможливить його подальшу реалізацію, дарування, відчуження або приховування, що прямо відповідає завданню кримінального провадження гарантувати ефективне виконання вироку суду. Враховуючи відомості щодо права власності на об`єкт нерухомості, які підтверджені відповідним документом БТІ, наявні достатні підстави вважати, що накладення арешту є необхідним, обґрунтованим і пропорційним заходом у межах досудового розслідування.

Отже, зважаючи на те, що клопотання прокурора є обґрунтованим та в судовому засіданні були встановлені підстави для накладення арешту на вказане майно, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке обліковується за підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОКПП НОМЕР_1 , з метою забезпечення його можливої конфіскації за вироком суду, а саме на:

- житловий будинок: який розташований по АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1