"29" листопада 2024 р. Справа № 363/6121/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року Вишгородський районний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001234 від 12.10.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Черкаси, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, не одруженого,

встановив:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадженні № 0001234 від 12.10.2024 року стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

В підготовчому засіданні прокурор заявив клопотання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись, що він обвинувачується в невеликої тяжкості кримінального правопорушення і наявні ризики щодо можливого переховування від суду та впливу на свідків.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому засіданні просив змінити на нічний домашній арешт для можливості працювати.

Захисник ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід, який буде непов`язаний з триманням під вартою, а саме домашні арешт у певний час доби.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, позицію захисника, думку обвинуваченого дійшов наступного.

Згідно ст. 315 КПК України під час підготовчого розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Заявлене прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам КПК України, вручене обвинуваченому та його захиснику.

Відповідно до ст. 194 КПК України підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд, враховуючи наявність відомостей, викладених в реєстрі матеріалів досудового розслідування, у вчиненні інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 152 КК України, визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження щодо нього запобіжного заходу.

Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, можуть бути покладені в основу рішення суду про застосування чи продовження строку запобіжного заходу лише у випадку, коли такі ризики мають реальний та явний характер, існують або продовжують існувати в об`єктивній дійсності та на них вказують наявні у матеріалах справи докази.

Щодо наявності ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України, переховування від суду, суд враховує, що така обставина як тяжкість і характер злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та суворість можливого покарання і пов`язані із цим негативні наслідки, можуть бути передумовами можливого ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий злочин у найближчій перспективі свідчить про існування вказаного ризику.

Щодо ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні суд враховує передбачену ст. ст. 224, 352, 353 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків, експертів, спеціалістів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, експертів, спеціалістів та дослідження їх судом. В суді свідки, експерти, спеціалісти не допитані. Вказана обставина приводить до переконання суду щодо наявності ризику впливу на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів.

Щодо наявності ризику, передбаченого ч.4 ст. 177 КПК України, перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти статевої недоторканості, може вживати заходів для приховування відомостей, використовувати дії шляхом погроз, підкупу, тиску з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що обвинувачений не працевлаштований, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою помсти потерпілій та свідкам та ухилення від відповідальності.

Встановлені судом ризики, які передбачені пунктом 1, 3-5 статті 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, може вживати заходів щодо приховування відомостей про обставини вчинення ним кримінального правопорушення; може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, з метою помсти потерпілій та свідкам, тобто обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу зможе переховуватися від суду, перебуваючи на волі зможе залишити місце проживання, незаконно впливати на потерпілу, свідків, приховувати відомості про обставини вчинення злочину, продовжити вчинити кримінальні правопорушення з метою помсти потерпілій та свідкам.

. Прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Наведені судом ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який. Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Перевіряючи наявність законних підстав щодо можливості продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінюючи в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не одружений, не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає можливим продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, що забезпечить належну його процесуальну поведінку.

Керуючись ст.ст. 314-316, 372 КПК України,

ухвалив:

клопотання про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала діє протягом 60 днів, строк якої закінчується 28 січня 2025 року включно.

Повний текст ухвали проголошено 29 листопада 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляції безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1