Справа № 638/6886/22
Провадження № 1-кп/638/1353/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001945 від 17.06.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Явірське Балаклійського району Харківської області, українця, громадянин України, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, працює сторожем в Ізюмському РЕМ АТ «Харківобленерго», із вищою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Згідно обвинувального акту (змінено обвинувачення п. 15 ч. 2 ст. 36, ст.ст. 337, 338, 341 КПК від 24.05.2023), після незаконного вторгнення на територію України збройних сил Російської Федерації, тобто після 24.02.2022, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Ізюм Харківської області, наприкінці березня 2022 року, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, добровільно надав згоду представникам окупаційної адміністрації РФ на призначення на посаду, не пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в Ізюмському РЕМ АТ «Харківобленерго», створеному на тимчасово окупованій території м. Ізюм Харківської області у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у колабораційній діяльності, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України.

Захисником ОСОБА_6 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття щодо нього кримінального провадження за ч. 2 ст. 111-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор, захисник ОСОБА_7 , обвиунвачений ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення вказаного клопотання захисника ОСОБА_9 .

Заслухавши думку учасників розгляду та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

В ухвалах Верховного Суду від 14.09.2020 по справі № 93/1843/16-к, від 20.08.2020 по справі № 661/4717/15-к, від 24.02.2020 по справі № 466/5490/17, суд касаційної інстанції виклав висновки щодо застосування норм права під час оцінки доводів касаційних скарг відносно того, що суди першої інстанції під час закриття кримінального провадження у зв`язку із спливом строків давності послались лише на обвинувачення, пред`явлене органом досудового розслідування, проте не навели висновків, що таке діяння дійсно мало місце, містить склад злочину та обвинувачений винний у його вчиненні.

Верховним Судом у вказаних вище ухвалах зазначено, що враховуючи положення ч. 4 ст. 286 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний невідкладно розглянути клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності, не з`ясовуючи при цьому обставини, установлені під час кримінального провадження, та не перевіряючи їх доказами у порядку статей 347 - 363 КПК України.

Враховуючи наведені вище висновки щодо застосування норм права, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів, надання їм оцінки, встановлення наявності або відсутності події і складу кримінального правопорушення та винуватості ОСОБА_8 у його вчиненні.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , мало місце у 2022 році, з часу його вчинення минуло більше 2 років.

Санкція ч. 2 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно із ч. 5 ст. 49 КК України, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених статтями 109-114-2.

Разом з цим, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, який не є злочином, а тому вищенаведені положення закону України про кримінальну відповідальність в даному випадку є незастосовними.

ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду не ухилявся, дані щодо вчинення обвинуваченим нових злочинів до закінчення зазначеного у ч. 1 ст. 49 КК України строку, відсутні.

Таким чином перебіг строку давності не зупинявся та не переривався.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільні позови не заявлені, запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирався.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372, 376 КПК України, ст.49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за 2 ст. 111-1 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001945 від 17.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_8 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1