Справа № 128/4354/24
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Гавліцькій А.Р.

прокурора - Чайки О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці подання начальника державної установи Стрижавська виправна колонія №81 Вітринського Олега Васильовича про приведення вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.04.2023 року відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання начальника державної установи Стрижавська виправна колонія №81 Вітринського О.В. про приведення вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.04.2023 року відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_1 .

Представник ДУ «Стрижавська ВК (№81)» та засуджений ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, відповідно до яких судове засідання просять проводити у їх відсутність.

Прокурор в судовому засіданні просив подання задовольнити та звільнити засудженого від відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.09.2022 року по епізоду від 25.02.2021 року, за яким ОСОБА_1 вчинив крадіжку на суму 1034,25 коп, у зв`язку з усуненням караності діяння. Вважати надалі засудженим за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.04.2023 року за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі, з урахуванням ухвали від 09.08.2024 року до 4 років позбавлення волі. Також прокурор зазначив, що виключення даного епізоду не впливає на загальний термін відбування покарання засудженого.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, вважає за необхідне зазначити наступне.

ОСОБА_1 відбуває покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.04.2023 року за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.08.2024 року вирок від 28.04.2023 року приведений у відповідність, з урахуванням вироку Миколаївського апеляційного суду від 11.01.2024 року до відбуття 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України при ухвалені вироку від 28.04.2023 року, суд визначив ОСОБА_1 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначеного покарання за вказаним вироком та невідбутої частини покарання за вироком Миколаївського апеляційного суду від 11.01.2024 остаточно до відбуття ОСОБА_1 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.09.2022 року засуджений ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України крадіжку 25.02.2021 року на суму 1 034,25 грн, що не перевищує розмір прожиткового мінімуму станом на 2021 рік - 2 270 грн 00 коп.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

Вказаним Законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_1 у 2021 році. Отже, станом на 2021 рік вартість викраденого майно не перевищує 2 270 грн.

Якщо сума викраденого майна станом на дату вчинення кримінального правопорушення не перевищує прожитковий мінімум, то таке діяння вважається дрібним викраденням чужого майна та підлягає кваліфікації за нормами КУпАП, що призводить до їх декриміналізації.

Серед інших змін, відтепер власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган не має права складати адміністративним протокол щодо дрібної крадіжки. Закон вносить зміни у статті 51, 22, 255 та 277 КУпАП, і фактично змінює кваліфікацію діяння крадіжки (ст. 185 ККУ). Зміни не стосуються таких правопорушень як, шахрайство (ст.190 ККУ), привласнення чи розтрата майна (ст.191 ККУ) та ухилення від сплати податків (ст.212 ККУ).

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024, справа № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

З врахуванням вищезазначеного, засуджений ОСОБА_1 підлягає звільненню на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.09.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду від 25.02.2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

При цьому відсутні підстави для звільнення засудженого ОСОБА_1 від призначеного покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.04.2023 року за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.08.2024 року вирок від 28.04.2023 року приведений у відповідність, з урахуванням вироку Миколаївського апеляційного суду від 11.01.2024 року до відбуття 4 роки позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 5, 74 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» - задоволити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.09.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду від 25.02.2021 року - у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.04.2023 року за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.08.2024 року вирок від 28.04.2023 року приведений у відповідність, з урахуванням вироку Миколаївського апеляційного суду від 11.01.2024 року до відбуття 4 роки позбавлення волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО