Справа № 598/2976/24
провадження № 1-кп/598/271/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2024 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження № 0000216 від 02 грудня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, раніше не судимого,

за ч.1 ст.382 КК України,

встановив:

17 квітня 2024 року постановою Лановецького районного суду Тернопільської області по справі №602/298/24, яка набрала законної сили 29 квітня 2024 року, ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання вищезгаданої постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, достовірно знаючи про те, що його було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік, 23 листопада 2024 року, приблизно о 23 годині 55 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом «Geelyck» із реєстраційним номером НОМЕР_2 , по вулиці Данила Галицького у місті Збараж Тернопільського району Тернопільської області, будучи позбавлений права керування транспортними засобами,був зупинений працівниками патрульної поліції.

Надалі, 23.11.2024 працівниками поліції відносно ОСОБА_5 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №272444 за вчинення адміністративних правопорушень, передбаченихч.2 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП серії ЕПР1 №180731.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, за ознаками умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

До розгляду справи по суті, а саме, 12 грудня 2024 року, між обвинуваченим та прокурором в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, яке слід йому призначити за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 17000 грн.. При цьому ОСОБА_5 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено обвинуваченому.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 передбачений ч.1 ст.382 КК України є нетяжким злочином, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, судом встановлено не було, що не заперечували в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 12 грудня 2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000216.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.382 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_6