Справа № 458/1230/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2025 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Турка Львівської області питання про виправлення описки у вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2024року № 0000186 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

31.12.2024 року начальником Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 передано до Турківського районного суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2024року №0000186 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, який 27.10. 2024 року, приблизно о 21.00 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки FIAT «SCUDO», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Смерічка у с. Розлуч Самбірського району Львівської області в напрямку до автодороги Львів-Самбір-Ужгород, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, а саме: Розділу 2 Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів п. 2.3 б) (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п.2.3 д) (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), п.2.9 а) (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції); Розділу 13 «Дистанція та інтервал» п.13.1 (Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу), які виразилися в тому, що він будучи водієм вказаного вище транспортного засобу, перевозячи в автомобілі пасажира ОСОБА_5 , 2002 року народження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись в темну пору доби в межах населеного пункту, не справився з керуванням транспортного засобу, а саме з`їхав з проїзної частини дороги в кювет, де транспортний засіб разом з пасажирами почав обертатись та зупинився на бетонному містку залізнодорожнього моста. Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 вимог ПДР України, пасажир ОСОБА_5 отримав наступні тілесні ушкодження, а саме: забій м`яких тканин лівої скроневої ділянки голови, переломи поперекових відростків першого, другого, третього, поперекових хребців зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно вимог ст.ст.127,129 Конституції України правосуддя здійснюють професійні судді і судочинство провадиться суддею одноособово.

Згідно ч.2 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється професійним суддею одноособово. Суддя для розгляду кримінального провадження визначається у порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

У відповідності до вимог ч.3 ст.35 КПК України визначено суддю для розгляду кримінального провадження, оскільки відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 14.01.2025 року справу було передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Згідно вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року затверджено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченим (підозрюваним на час підписання) ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2024року № 0000186 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, укладено 31.12.2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Зокрема, в мотивувальній частині вироку від 23.01.2025 року в абзацах №8,9,10 після прослуховування звукозапису судового засідання, допущено описку в частині позиції прокурора, що прокурор «не заперчив проти затвердження угоди, просив таку угоду затвердити», оскільки прокурор «заперечив проти затвердження угоди».

Зважаючи на вище вказане, вважаю, що абзаци №8,9,10 мотивувальної частини вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року доцільно правильно викласти в такій редакції: «Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти розгляду угоди та її затвердження».

Окрім цього, в мотивувальній частині вироку від 23.01.2025 року в абзаці №42 помилково не вказано застосування вимог ст.69 КК України, оскільки визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Із матеріалів кримінального провадження убачається, що у даному кримінальному провадженні встановлено наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій (щире каяття, визнання своєї вини, вчинення злочину в молодому віці, відшкодування заподіяних збитків та усунення наслідків).

Наведені вище обставини у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з урахування наведених вище даних про особу винного, дають всі підстави для застосування ст. 69 КК України та призначення покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України, яка у даному випадку, становить згідно угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченим (підозрюваним на час підписання) ОСОБА_3 у виді однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Зважаючи на вище вказане, вважаю, що абзаци №42 мотивувальної частини вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року доцільно правильно викласти в такій редакції:

«У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року ЄСПЛ зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою. Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Із матеріалів кримінального провадження убачається, що у даному кримінальному провадженні встановлено наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій (щире каяття, визнання своєї вини, вчинення злочину в молодому віці, відшкодування заподіяних збитків та усунення наслідків). Наведені вище обставини у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з урахування наведених вище даних про особу винного, дають всі підстави для застосування ст. 69 КК України та призначення покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України, яка у даному випадку, становить згідно угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченим (підозрюваним на час підписання) ОСОБА_3 у виді однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки»

Окрім цього, в мотивувальній частині вироку від 23.01.2025 року в абзаці №43 помилково вказано і віднесено до обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст..67 КК України, вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, оскільки кваліфікуючою ознакою ч.1 ст.286-1 КК України є порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, і такий стан не відноситься до обтяжуючих, а до кваліфікуючих, у зв`язку з чим обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст..67 КК України відсутні.

Зважаючи на вище вказане, вважаю, що абзаци №43 мотивувальної частини вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року доцільно правильно викласти в такій редакції: «Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст..67 КК України, відсутні».

Окрім цього, в абзаці №2 резолютивної частини вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року допущено описку в частині незастосування ст. 69 КК України, у зв`язку з чим правильно сформулювати і читати абзац №2 резолютивної частини вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року в такій редакції:

« ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.»

Виходячи з логічного, телеологічного та системного тлумачення положень ст.379 КПК України ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її похідним характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок або відмови у внесенні таких виправлень з врахуванням того, що рішення повинно бути чітким і зрозумілим.

Відповідно до ст.379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Враховуючи те, що описки допущені помилково, суд вважає, що дані описки підлягають виправленню.

Керуючись ст.ст.372,379 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Розглянути питання про виправлення описки в абзацах №8,9,10,42,43 мотивувальної частини, а також абзац №2 резолютивної частини вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2024року № 0000186 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Визнати опискою абзаци №8,9,10 мотивувальної частини, а також абзац №2 резолютивної частини вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2024року № 0000186 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, в частині формулювання позиції сторони обвинувачення (прокурора).

Виправити описку, допущену у абзацах №8,9,10 мотивувальної частини вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2024року № 0000186 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, замінивши помилкове написання формулювання позиції сторони обвинувачення (прокурора) на правильне «Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти розгляду угоди та її затвердження».

Виправити описку, допущену у абзаці №42 мотивувальної частини вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року, правильно сформулювати і читати абзац №42 мотивувальної частини вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року в такій редакції:

«У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року ЄСПЛ зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою. Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Із матеріалів кримінального провадження убачається, що у даному кримінальному провадженні встановлено наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій (щире каяття, визнання своєї вини, вчинення злочину в молодому віці, відшкодування заподіяних збитків та усунення наслідків). Наведені вище обставини у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з урахування наведених вище даних про особу винного, дають всі підстави для застосування ст. 69 КК України та призначення покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України, яка у даному випадку, становить згідно угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченим (підозрюваним на час підписання) ОСОБА_3 у виді однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки»

Виправити описку, допущену у абзаці №43 мотивувальної частини вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року, правильно сформулювати і читати абзац №43 мотивувальної частини вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року в такій редакції:

«Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст..67 КК України, відсутні».

Виправити описку, допущену у абзаці №2 резолютивної частини вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року, правильно сформулювати і читати абзац №2 резолютивної частини вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року в такій редакції:

« ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Дана ухвала є невід`ємною частиною вироку Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2024року № 0000186 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України у справі №458/1230/24 номер провадження 1-кп/458/35/2025

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1