Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/188/25
У Х В А Л А

17.02.2025м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0003206 від 11 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор вважає за можливе призначити вказане провадження до судового розгляду, а також направити доручення органу пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого. Інші учасники погодились з прокурором.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами КПК України і поверненню прокурору не підлягає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні.

Справа підсудна Красилівському районному суду Хмельницької області.

Підстав для закриття провадження немає.

А тому суд вважає за необхідне закінчити підготовку до судового розгляду та призначити судовий розгляд кримінального провадження.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Заслухавши клопотання прокурора та думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про доцільність доручити Хмельницькому районному сектору №5 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області надати до судового засідання досудову доповідь про обвинуваченого.

Крім цього, разом з обвинувальним актом подано цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов подано до початку судового розгляду, позовна заява відповідає вимогам, встановленим ЦПК України, тому її слід прийняти та розглядати одночасно з кримінальним провадженням.

Водночас, у цивільному позові заявлено клопотання про забезпечення позову накладення арешту на все майно та грошові кошти (представником у судовому засіданні уточнено у межах суми цивільного позову).

Обвинувачений повідомив, що на праві власності за ним зареєстровано автомобіль, а на картковий рахунок йому надходять кошти державна соціальна допомога як особі з інвалідністю.

Захисник просила відмовити у забезпеченні позову.

Суд враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом..

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, що існує спір між сторонами та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 вказано, що важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 755/9322/20 зазначено, що ненадання належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а лише посилання на це в заяві, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову.

У заяві щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником, не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Доводи заявника про необхідність накладення арешту на майно/кошти відповідача для уникнення потенційної можливості невиконання рішення суду не свідчать про наявність підстав для вжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову, оскільки такі мотиви, зважаючи на відсутність їх документального підтвердження, носять умовний характер.

За таких обставин у задоволенні заяви про забезпечення цивільного позову потрібно відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд за обвинувальним актом по кримінальному провадженню №0003206 від 11 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на 10.03.2025 о 14:00.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Доручити Хмельницькому районному сектору №5 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області надати до судового засідання досудову доповідь про обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красилів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Прийняти до спільного розгляду з кримінальним провадженням цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Визнати потерпілого цивільним позивачем, а обвинуваченого - цивільним відповідачем.

Встановити цивільному відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для подання до суду відзиву на позов, всіх доказів, що підтверджували б заперечення проти цивільного позову, у разі їх наявності (одночасно надіславши копію відзиву цивільному позивачеві, надавши докази такого направлення суду).

Встановити цивільному позивачу семиденний строк з дня отримання копії відповідного відзиву для подання відповіді на відзив (одночасно надіславши копію відповіді цивільному відповідачеві), а цивільному відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подачі заперечень (одночасно надіславши копію відзиву цивільному позивачеві).

У задоволені заяви про забезпечення позову -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1