Кримінальне провадження №629/6778/24
Номер провадження 1-кп/629/344/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000519 від 16.05.2024, яке надійшло з Лозівської окружної прокуратури 31.10.2024, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, перебуваючого у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 особи з інвалідністю, водія ФОП « ОСОБА_10 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -

встановив:

13.05.2024, приблизно о 10-45 год., ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належним ОСОБА_10 , рухаючись по автодорозі Р51 «Мерефа-Лозова-Павлоград», проїжджаючи шляхопровід по вул.25-ї Січеславської бригади в м.Лозова Харківської області у напрямку с.Катеринівка Лозівського району Харківської області, зі швидкістю не менше 40 км/год., перед перехрещенням вул.Миру та вул.25-1 Січеславської бригади в м.Лозова Харківської області, діючи з необережності, у формі кримінальної протиправної недбалості, не передбачаючи н7астання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення вимог п.13.3 згідно з якими: «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху» та п. 14.6 г) Правил дорожнього руху України, згідно з якими: «Обгін заборонено: у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості», здійснив обгін велосипеду марки «Best Quality Formula», під керуванням ОСОБА_11 , який рухався у попутному напрямку, при цьому не дотримавшись безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з вказаним велосипедом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку з вогнищевими контузіями обох скроневих часток, субдуральними крововиливами на рівні конвексу обох гемісфер та забоями м`яких тканин голови і обличчя.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, підтвердив, що вчинив інкримінований йому злочин при вищезазначених обставинах, у вчиненому щиро розкаявся та в судовому засіданні дав покази, що дійсно 13.05.2024 близько 10-00 год. він рухався на автомобілі марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому працює водієм у ОСОБА_10 за трудовим договором, проїжджаючи шляхопровід бачив. що попереду авто майже по узбіччю рухається велосипедист в попутному напрямку, він хотів його обігнати однак не розрахував інтервалу та зачепив його автівкою, після чого велосипедист впав, вийшовши з авто він побачив, що потерпілий намагається підвестись, однак він попросив його цього не робити до приїзду швидкої допомоги, яку викликали перехожі, оскільки йому додзвонитись не вдалося, в поліцію він зателефонував самостійно та повідомив про ДТП, в рахунок добровільного відшкодування заподіяної моральної шкоди перерахував 30000 тисяч грн. потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, цивільний позов не заявляв, підтвердив отримання потерпілим часткового відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000 грн.

Враховуючи зізнавальні покази обвинуваченого ОСОБА_6 , а також те, що іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, учасники судового провадження розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена, його дії суд кваліфікує за ст.286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_11 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, що відповідно до ч.5 ст.12 КК України, він вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно ст.370,373 ч.3 КПК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і доказах, отриманих незаконним шляхом, і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за вчинене, сприяв виправленню обвинуваченого та запобігав вчиненню нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесеного законодавством до тяжких злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, працює водієм в ФОП ОСОБА_10 за трудовим договором, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , остання має статус дитини з інвалідністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч.для окремих осіб).

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

В судових дебатах прокурор Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 просив призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 погодився з прокурором, щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не пов`язаним із позбавленням волі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просила призначити мінімальне покарання не пов`язане з позбавленням волі та не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм і це є єдиним джерелом доходу для його родини, зазначила, що обвинувачений добровільно відшкодував моральну шкоду зазначену потерпілим в сумі 30000 гривень, також повідомила, що потерпілий ще отримає відшкодування від страхової компанії за страховим полісом.

Згідно п.20,21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Розглядаючи питання застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд також враховує позицію Верховного суду викладену в постанові ККС ВС у справі №686/3244/20 (провадження №51-4031км20), згідно якої ухвалюючи вирок у частині призначеного покарання, необхідно враховувати крім ступеня суспільної небезпечності вчиненого злочину, характеристику особи та обставини, передбачені вимогами ст.66 КК України (обставини, які пом`якшують покарання), а також питання щодо необхідності та доцільності призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, потрібно визначати і справедливий розмір такого покарання, при цьому необхідно врахувати як думку потерпілого, так і всі обставини справи в їх сукупності, у тому числі й інші обставини, які мають значення для прийняття рішення в цьому провадженні, та чи є застосування додаткового покарання необхідним і чи буде воно справедливим внаслідок суворості.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують та відсутністю обставин, що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого і його відношення до вчиненого, обставин вчинення злочину, з врахуванням принципу справедливості та невідворотності покарання за вчинений злочин, висновку органу пробації викладеного в досудовій доповіді та позиції потерпілого, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.286 ч.2 КК України, із застосуванням ст.75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням, без позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, оскільки ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_6 використовувався з метою виконання професійних обов`язків, позбавлення ОСОБА_6 права керування транспортним засобом унеможливить виконання ним своїх професійних обов`язків, що призведе до втрати роботи водієм та можливості утримувати себе та свою родину, оскільки він має на утриманні двох малолітніх дітей, одна дитина має статус дитини з інвалідністю, цивільна дружина не працює, оскільки здійснює догляд за дітьми, робота водієм є єдиним джерелом доходу його сім`ї.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст.69,69-1 КК України, суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експертів Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса для проведення судових авто технічних експертиз (техстан) №4620/4621 від 21.06.2024 в сумі 5679,60 грн., №4614/4615 від 21.06.2024 в сумі 5679,60 грн.; №4616/4617 від 21.06.2024 в сумі 5679,60 грн, №4618/4619 від 17.06.2024 в сумі 11359,20 грн.; судових транспорно-трасологічних експертиз №4622 від 21.06.2024 в сумі 5679,60 грн., №4613 від 21.06.2024 в сумі 9087,36 грн.; судової авто технічної експертизи №8475 від 24.10.2024 в сумі 7572,80 грн., в загальній сумі 50737,76 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.05.2024 на автомобіль марки Opel Vivaro реєстраційний номер НОМЕР_2 та велосипед марки Best Quality Formula, скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України автомобіль марки Opel Vivaro реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_10 повернути ОСОБА_10 ; велосипед марки Best Quality Formula, який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Лозівського РВП ГУНП повернути ОСОБА_11 .

Керуючись ст.100,124,370,373,374 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.286 ч.2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання, якщо ОСОБА_6 протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нових злочинів та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 50737,76 грн., перерахувавши їх на р/р UA0020573, отримувач ГУК Харків обл/МТГ Лозова/24060300, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), код отримувача 37874947, код доходів 24060300, інші надходження.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.05.2024 на автомобіль марки Opel Vivaro реєстраційний номер НОМЕР_2 та велосипед марки Best Quality Formula, скасувати.

Речові докази: автомобіль марки Opel Vivaro реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути ОСОБА_10 ; велосипед марки Best Quality Formula повернути ОСОБА_11 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_12