ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Рівне

Колегія судді Рівненського міського суду Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження №00000947 від 12.06.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 , будучи громадянином України, у точно невстановлений час, але до 10.09.2023, погодився на пропозицію представників окупаційної адміністрації щодо реєстрації його «кандидатом в депутати ради Сєвєродонецького муніципального округу Луганської Народної Республіки» від партії «Комуністична партія російської федерації».

Продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи умисно, в умовах воєнного стану, всупереч державному суверенітету України та законодавству України, ОСОБА_7 , 10.09.2023, перебуваючи у невстановленому місці на тимчасово окупованій території Луганської області, взяв участь у незаконних «виборах» в якості «кандидата в депутати ради Сєвєродонецького муніципального округу Луганської Народної Республіки», чим вчинив дії, спрямовані на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України.

Своїми діями, які виразились, у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України, а саме наданні іноземній державі, допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 , діючи умисно, будучи громадянином України, обізнаним про узурпування влади на тимчасово окупованій території Луганської області окупаційною адміністрацією держави-агресора та що її дії, спрямовані на порушення державного суверенітету України, 10.09.2023, перебуваючи у невстановленому місці на тимчасово окупованій території Луганської області, добровільно взяв участь у незаконних «виборах» в якості «кандидата в депутати Ради Сєвєродонецького муніципального округу Луганської Народної Республіки» та за їх результатами був обраний як депутат до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території - «Ради Сєвєродонецького муніципального округу Луганської Народної Республіки».

Своїми діями, які виразились у добровільному обранні до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 будучи повідомленим в порядку передбаченому КПК України, про місце дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив. Зокрема, суд належно повідомляв обвинуваченого про розгляд справи, здійснюючи повідомлення про призначені судові засідання в Рівненському міському суді Рівненської області в газеті «Урядовий кур`єр», та внесенням інформації на офіційному веб-сайті суду.

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, здійснювалось в порядку спеціального досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 червня 2024 року (а.к.п. 86-89).

Ухвалою колегії суддів Рівненського міського суду Рівненської області від 30.05.2024, постановлено, розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №00000947 від 12.06.2024 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, здійснювати у порядку спеціального судового провадження.

У судовому засіданні допит обвинуваченого ОСОБА_7 не здійснювався через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч. 3 ст. 323 КПК України.

Колегією суддів встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачений був поінформований належним чином про дати слухання справи, а також дотримані його права на належне представництво у суді.

Дорученнями Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.ст. 46, 47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_7 .

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 пояснила, що була позбавлена можливості провести конфіденційну зустріч з обвинуваченим. В матеріалах справи відсутні докази, які доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Просила суд, ухвалити виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 , оскільки на її думку, як під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, що ОСОБА_7 діяв добровільно чи під примусом.

Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні докази, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, підтверджується доказами, що досліджувались та оцінювались судом.

Так, колегією суддів визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що тимчасова окупація з боку рф частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20.02.2014 та повномасштабного вторгнення рф на територію України 24.02.2022 а також анексія з боку рф частини території України є загально відомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами рф, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.

Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду від 10.01.2024 мережі Інтернет, а саме сайту «Луганский Информационный Центр» який являє собою інформаційний ресурс та у якому наявна стаття від 09.11.2022 з назвою «Выборы в парламенти органы самоуправления пройдут в ЛНР в сентябре 2023-го - ОСОБА_10», де зокрема зазначено, що голова парламенту, секретар Луганського регіонального відділення всеросійської політичної партії «Единая Россия» ОСОБА_10 повідомляє, що вибори до так званого «Народного Совета ЛНР» та органів місцевого самоврядування так званої «ЛНР» пройдуть у вересні 2023 року, а також повідомив, що органи місцевого самоврядування будуть створені вперше.

Також, здійснено огляд сторінки інформаційного ресурсу: «Forbes.ru», у якому виявлено статтю від 15.06.2023 з назвою «ЦИК назначил выборы в ДНР, ЛНР, Запорожской и Херсонской областях», зі змісту якої вбачається, що проведення на тимчасово окупованій території Луганської області так званих «виборів» в місцеві «парламенти та ради» заплановано окупаційною владою на 10.09.2023 та всього у цих регіонах буде проведено близько 80 виборчих компаній. Також, зазначено, що нові регіони були приєднані до складу росії в ході проведення так званої «спецоперации» в кінці вересня 2022 року після відповідних референдумів.

Крім цього, здійснено огляд сайту «ТАСС», який являє собою інформаційний ресурс та у якому виявлено статтю від 10.09.2023 з назвою «Итоговая явка на выборах ЛНР составила 72,53%» де зокрема зазначено, що виборчі комісії приступили до підрахунку голосів на тимчасово окупованих територіях України, за результатами голосування на виборах депутатів різного рівня в «ЛНР», та явка виборців склала 72,53%, самі вибори проходили у період з 08.09.2022 по 10.09.2022 про що повідомила заступник голови парламенту «ЛНР» Маріанна Сумська (а.к.п. 109-118);

- протоколом огляду від 07.11.2023 сторінки у «Telegram - каналі» із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у якому наявний допис від 03.09.2023 з наступним заголовком «Сєвєродончани у списках у «народный совет лнр». У вказаному дописі наявний список кандидатів у депутати до так званих органів місцевого самоврядування, серед яких під номером «62» вказаний « ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , КПРФ». Також у вище вказаному «Telegram - каналі» наявний допис від 19.09.2023 наступного змісту «Сьогодні у тимчасово окупованому росіянами Сєвєродонецьку відбувся перший збір колаборантів під назвою «совет городского округа Северодонецка». У зазначені публікації розміщено «список колаборантів», у якому наявна наступна інформація: «КПРФ 1. ОСОБА_13 ; 2. ОСОБА_12 ».

Оглядом публікації від 20.09.2023 у вигляді тексту та фотографій під назвою «В оккупированном Северодонецке состоялось заседание так называемого «Совета города Северодонецк», розміщеної на веб-порталі під назвою «Интернет -газета «Первая полоса»». У вказаній публікації наявна інформація з поіменним списком колаборантів, обраних за результатами так званих виборів до органів місцевого самоврядування на тимчасово окупованій території України наступного змісту: «На псевдовыборах так называемого «муниципального образования Совета городского округа города «Северодонецк» было избрано 25 «депутатов» - 20 от партии «Едина Россия», 2 - от КПРФ, 2 - от ЛДПР и 1 от партии «Справедливая Россия - Патриоты - За Правду». На заседании были избрани председатель так называемого «Совета», которым стала ОСОБА_14 , заместитель председателя, избраны постоянные комиссии. В числе«депутатов» - три жителя РФ, пять домохозяинов и три человека с отсутствующими сведениями о наличии образования». Далі у вказаній публікації наявна інформація у табличній формі щодо так званих депутатів Совета городского округа города «Северодонецк» у тому числі і щодо ОСОБА_7 наступного змісту: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , г. Северодонецк Лисичанский р-н, Ворошиловградская обл., УССР, «ЛНР», город Северодонецк, Среднее професионально- техническое училище № 1, города Северодонецка, Ворошиловградской области, УССР, 1977, домохозяин.

Оглядом сторінки - запису на стіні «КПРФ ЛНР» від 05.11.2023, розміщеної у проросійсько орієнтованій соціальній мережі «ВКонтакте», де наявна публікація під назвою «ПАРТАКТИВ ЛНР ОБСУДИЛИТОГИ VІІ ПЛЕНУМА ЦК КПРФ» у якій повідомляється про те, що 04 листопада 2023 року в місті Луганськ відбулося зібрання керівників місцевих відділень КПРФ, депутатів - комуністів, учасників партійно-комсомольського актива ЛНР. У зазначеній публікація зазначається, що у зібранні також приймав участь ОСОБА_7 : «В прения выступили: заведующий орготделом рескома КПРФ ОСОБА_15 , первый секретарь Антрацитовского горкома КПРФ ОСОБА_16 , первый секретарь Алчевского горкома КПРФ ОСОБА_17 , первый секретарь Белокуракинского райкома КПРФ ОСОБА_18 , депутаты Совета Северодонецкого городского округа ОСОБА_20 и ОСОБА_21 , первый секретарь Брянковского горкома КПРФ ОСОБА_22 , ветеран партии ОСОБА_23 и другие товарищи. (а.к.п. 147-161);

- відповіддю на запити із ГУ Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21.06.2024, у яких наявні відомості щодо трудової діяльності ОСОБА_7 , згідно якої ОСОБА_7 працював на Дочірньому підприємстві «Сєвєродонецька Автобаза» Публічного акціонерного товариства «ЛУГАНСЬКБУДТРАНС», а також на ДП «Сєвєродонецька Автобаза» закритого акціонерного товариства «ЛУГАНСЬКБУДТРАНС» та сплачував пенсійні страхові внески (а.с. 171-178);

- протоколом огляду від 15.04.2024, з якого вбачається, що оглянуто інформацію отриману 15.04.2024 в ході проведення тимчасового доступу до речей та документів (інформації), що знаходиться в АТ «Ощадбанк» та отримано копії документів на ОСОБА_7 , зокрема: фотокопія паспорта громадянина України ОСОБА_7 серія НОМЕР_1 , фотокопія Довідки про присвоєння ОСОБА_7 ідентифікаційного номера « НОМЕР_2 » (а.к.п. 128-132).

Усі зазначені докази, суд, відповідно до ст. 85, 86 КПК України, вважає належними та допустимими та кладе в основу даного вироку.

Відповідно до ст. 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство.

Згідно з положеннями Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року №2235-III, який визначає підстави і порядок набуття та припинення громадянства України, законодавство у цій сфері ґрунтується на принципах: єдиного громадянства, якщо громадянин України набув громадянство іншої держави, то у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України; неможливості позбавлення громадянина України громадянства України; визнання права громадянина України на зміну громадянства; збереження громадянства України незалежно від місця проживання/ст.2/. Датою припинення громадянства України є дата видання відповідного Указу Президента України /ст.ст.18-19/. Громадянин України, який подав заяву про вихід з громадянства України або щодо якого оформляється втрата громадянства, до видання указу Президента України про припинення громадянства України несе всі обов`язки громадянина України /ст. 20/.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 4 Конституції України, ст.ст. 2, 18 та 19 Закону України «Про громадянство України», дотримуючись проголошеного в Україні визнання права громадянина України на зміну громадянства у встановленому порядку, ОСОБА_7 на час поставлених йому у провину подій був громадянином України.

Суд виходить із установлених фактичних обставин справи та вважає, що органом досудового розслідування вірно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме, діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України, а саме наданні іноземній державі, допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану та у добровільному обранні до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території.

Тому, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 , будучи громадянином України усвідомлював, що він добровільно надавав іноземній державі, допомогу в проведенні підривної діяльності проти України та був обрана до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території України, чим наніс шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України.

Згідно з ст. 24 КК України умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльність), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності) передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Що стосується доводів захисника, про не доведеність суб`єктивної сторони інкримінованих злочинів, який є одним із елементів складів злочинів вчинених ОСОБА_7 , оскільки, на її думку, не встановлено, що він добровільно, без примусу прийняв участь у виборах до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території України, суд вважає їх недоведеними виходячи з наступного.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 та ч. 5 ст. 111-1 КК України характеризується прямим або непрямим умислом. Крім того, важливе значення має добровільність дій обвинуваченого.

Зважаючи на те, що встановлені судом обставини та наведені докази, підтверджують, що ОСОБА_7 добровільно прийняв участь у виборах від «КПРФ» та був обраний до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території України, суд вважає доведеним факт вчинення дій, громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України, а саме наданні іноземній державі, допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану та у добровільному обранні до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території. Дані докази спростовують версію сторони захисту. Суд розцінює позицію захисника, як намагання пом`якшити відповідальність ОСОБА_7 за вчинене.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчиненні кримінальні правопорушення, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів, є злочинами проти основ Національної безпеки України, обставини їх вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

Обставини, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , колегією суддів не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

При цьому суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо застосування ст. 55 КК України, викладений у постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 404/2081/22 провадження № 51-130 кмо 23, відповідно до якого «Згідно з положеннями ст. 55 КК, у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 без ізоляції його від суспільства є неможливим, а тому йому слід призначити покарання за санкціями частин статей обвинувачення, зокрема: за ч. 2 ст. 111 КК України, у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, за ч. 5 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій, з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання за вчинені кримінальні правопорушення шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_7 , відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19.06.2024, слід залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_7 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією належного йому майна;

- за ч. 5 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій строком 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією належного йому майна.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій строком 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією належного йому майна.

Арештоване майно: гараж № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 ; гараж № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_5; підсобне приміщення до індивідуального гаражу за адресою: АДРЕСА_3 ; 8/10000 комплексу будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_4 - конфіскувати в дохід держави.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 , залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Строк додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій ОСОБА_7 рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Вирок суду може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3