УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2025 м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва - ОСОБА_5,

при секретарі - ОСОБА_6,

за участю:

представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_7,

представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_8,

старшого детектива - ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Київ по вул. М.Кривоноса, 25, заяву представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_7, про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду справи № 760/27386/23 за заявою старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань УВК Національного антикорупційного бюро України про роз`яснення судового рішення у справі ,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_7, про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду справи № 760/27386/23 за заявою старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань УВК Національного антикорупційного бюро України про роз`яснення судового рішення у справі.

Заява про відвід неодноразово доповнювалася та підстави для відводу уточнювалися.

Обгрунтування заявленого відводу, що містить ряд посилань на практику ЄСПЛ, зводиться до наступного.

05.12.2024 суддею Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/27386/23 відведено слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва, після чого за результатами атвоматизованого розподілу вказаної справи, визначено для її розгляду слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3

Вказано на те, що суддя ОСОБА_3., працював в Національному антикорпуційному бюро України протягом тривалого часу з 2016 по 2024 рік, в тому числі на посаді заступника керівника Юридичного управління та здійснював представництво вказаної установи під час розгляду справ в судах. Тобто, на переконанння заявника, тривала попередня робота судді в Національному антикорупційному бюро може свідчити про обгрунтований сумнів щодо гарантованої нейтральності судді.

Заявником зазначено, що він також працював детективом Національного антикорпуційного бюро в період часу з 2016 року по 2019 рік, був особисто знайомим з суддею ОСОБА_3 , підтримував з ним "добрі робочі стосунки".

Однією з підстав для відводу, заявником зазначено та долучено на підтвердження документи у вигляді службових записок, протоколів, за підписом детектива ОСОБА_4 щодо відсутності підстав для оголошення ОСОБА_2 підозри. Наводяться публікації зі ЗМІ стосовно можливого конфлікту між директором Національного анктикорупційного бюро України та вказаним детективом. За твердженням заявника, саме через вказане детектива ОСОБА_4 було звільнено з посади. Не погодивишись зі звільненням ОСОБА_4 оскаржив таке рішення до суду. В процесі розгляду судового спору в справі № 640/11970/20 щодо його звільненя рішення було визнано незаконним. Заяником зазначено про те, що в розгляді справи № 640/11970/20 суддя ОСОБА_3. виступав, як представник Національного анткорпуційного бюро . На даний час суддя ОСОБА_3. розглядає у цьому кримінальному провадженні заяву детектива Національного анткиорпуційного бюро про роз`яснення судового рішення в справі, де представники ОСОБА_1 заявляють про підробку протоколу НСРД, зокрема про новий доказ у КП 380, який став аргументом для повідомлення ОСОБА_2 про підозру, причетність якого Національне антикорупційне бюро раніше намагалося обгрунтувати.

Зазначено про те, що після розподілу судової справи в провадження судді ОСОБА_3, в призначене судове засідання 23.12.2024 о 11 год. 30 хв, не було виликано представників ОСОБА_1, що є на думку заявника ознакою упередженості судді ОСОБА_3 Про час та місце слухання справи, представником було встановлено випадково.

В подальшому доповненні до заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_3, заявником вказано те, що за час роботи в Національному антикорупційному бюро України, між ним та суддею склалися "товариські відносини" з огляду на численні безпосередні контакти й неформальну комунікацію протягом близько 3,5 років з 2015 по 2019 рік. Далі заявником наводяться ряд тверджень на підтвердження такого факту, зокрема безпосередність опрацювання документів, проведення консультацій з різних юридичних аспектів, обговорення стратегій, узгодження ризиків, узгодження запитів про МПД, підготовка до виступів, спільна участь у тренінгах. Зазначив про те, що після звільнення з НАБУ та отримання свідоцтва адвоката, вони не підтримують "дружніх" стосунків.

Вказане на думку заявника свідчить про наявність підстав для відводу визначених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України у зв`язку з навністю інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду вказаної заяви про відвід судді ОСОБА_3 визначено головуючого суддю ОСОБА_5

У судовому засіданні заявник та інший представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_8 заяву про відвід підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в заяві та доповненнях до неї.

Старший детектив Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань УВК Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9. зазначив про своє процесуальне право на подання заяви про роз`яснення судового рішення, де судді ОСОБА_3 заявлено відвід. Конкретної позиції стосовно підтримання чи заперечень проти задоволення заяви про відвід не висловив.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 81 КПК України суддю ОСОБА_3 повідомлено про розгляд заяви, суддя у судове засідання не з`явився, однак надав судді письмові пояснення та документи на його підтвердження.

Письмові пояснення зводяться до наступного.

Суддею підтверджено факт роботи в Національному анктикорупційному бюро України в період з січня 2016 по травень 2024 року. В той же час вказано, що за період роботи він не працював ні в Управління внутрішнього контролю, в якому працює старший детектив ОСОБА_9 , ні в Головному підрозділі детективів, де працював заявник адвокат ОСОБА_7

За період роботи не мав жодних відносин, окрім службових із працівниками вказаних структурних підрозділів, які припинились із завершенням його роботи в Національному антикорпуційному бюро.

Заначив, що після припинення роботи жодних відносин із учасниками процесу не підтримував. Більше того, із заявником, який звільнився орієнтовно в 2017-2018 роках, жодного разу не зустрічався та не спілкувався.

В підтвердження доводів відсутності підстав для відводу з підстав спільної роботи в Національному антикорупційному бюро України надав Ухвалу Вищої ради правосуддя від 09.10.2024, постановлену за наслідками розгляду скарги діючого працівника НАБУ з аналогічних підстав, якою Вища рада правосуддя дійшла висновку про відсутність у судді ОСОБА_3 підстав для відводу і відповідно складу дисциплінарного проступку.

Що стосується участі у справі № 640/11970/20 за позовом ОСОБА_4 до Національного антикорупційного бюро, то ОСОБА_3 діяв як представник виключно в межах повноважень державного службовця та процесуальних прав та обов`язків, визначених КАС України. Зазначив також про те, що предмет вказаної справи жодним чином не стосувався обставин, які досліджуються під час розгляду справи № 760/27386/23, в якій судді заявлено відвід. Предметом розгляду справи № 640/11970/20 було повновлення ОСОБА_4 на роботі у зв`язку із припиненням державної служби внаслідок притягнення до дисциплінарної відповідальності за висновком Дисциплінарної комісії НАБУ, в якому висвітлені обставини службової діяльності детективів ДП ГПД Національного антикорпуційного бюро України при здійснення досудового розслідування кримінального провадження стосовно дій посадових осіб АРМА.

Суддя, вислухавши доводи учасників розгляду, дослідивши матеріали заяви про відвід, пояснення по суті відводу, дійшов наступного висновку.

Незалежність та неупередженість суду є однією з найважливіших ознак демократичної та правової держави. Це одна із основних засад судочинства в Україні та один із основоположних принципів організації та діяльності міжнародних судових органів. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, встановлений ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) наявності інших підстав, які викликають сумніви у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи.

Наявність хоча б однієї із зазначених обставин виключає участь судді у судовому провадженні.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді, суддя враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 27, 28 і 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (заява від 24 лютого 1993 р. № 255), п. 42 рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява № 33958/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить посилання про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічну правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 р. в адміністративній справі № 800/592/17, 1 жовтня 2018 р. в адміністративній справі № 9901/673/18 та 4 жовтня 2018 р. (провадження № 11-429сап18).

Як зазначено Верховним Судом України у постанові від 11.10.2006, суддя також не може брати участі у розгляді адміністративної справи і за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості, однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено. Тобто, із змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості.

Водночас, для того, що б ці обставини можливо було покласти в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Так, у справі Гаусшильдт проти Данії, Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Дослідивши доводи заявника, викладені в заяві про відвід судді ОСОБА_3 та її доповненнях, матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суддя зазначає наступне.

Суддею встановлено, що суддя ОСОБА_3. дійсно протягом часу з 2016 по 2024 рік був працівником Національного антикорупційного бюро України, де в силу своїх посадових обов`язків, як державний службовець, виконував покладені на нього обов`язки та приймав участь в справах, де стороною було Національне анткорупційне бюро України.

Доводи заявника стосовно участі ОСОБА_3 в справі про поновлення на роботі детектива ОСОБА_4, де досліджувалися обставини оперативної наради під головуванням ОСОБА_4., за наслідками чого було встановлено відсутність підстав для пред`явлення ОСОБА_2 підозри та спрямовано на ім`я директора НАБУ службову записку, спростовано поясненнями та документами, наданими суддею ОСОБА_3., а відтак такі доводи заявника є необгрунтованими.

Більше того, детектив ОСОБА_4 не є учасником ні розгляду даної справи, ні розгляду справи № 760/27386/23, в якій судді ОСОБА_3 заявлено відвід, обставини його звільнення ніяким чином не стосуються предмету розгляду справи № 760/27386/23.

Доводи заявника про спільну роботу в Національному антикорупційному бюро протягом 2016-2019 років, не є обставиною, яка відповідно до ст. 75 КПК України може слугувати підставою для відводу.

Водночас суддя зазначає про те, що заявником в першочерговій заяві про відвід було вказано про те, що за період роботи між ним та суддею ОСОБА_3. склалися "добрі робочі стосунки", в доповненні до заяви про відвід заявником вказано на те, що між ними склалися " товариські відносини", з огляду на перелічені вище підстави. При цьому доказів про спільну участь в тернінгах і т.д. судді не надано. Окрім того, суддею ОСОБА_3. спростовано вказані доводи заявника в своїх поясненнях.

Доводи заявника стосовно неповідомлення суддею ОСОБА_3. представників ОСОБА_1 про час та місце слухання справи про роз`яснення судового рішення з підстав того, що в списку призначених справ біля кабінету судді відсутня вказана справа спростовуються доводами самого заявника стосовно обізнаності про час та місце розгляду такої справи та не підтверджена належними та достовірними доказами, та не може слугувати обставиною, що є підставою для відводу.

Враховуючи викладене, суддя дійшов до висновку, що викладені доводи є безпідставними та необґрунтованими.

Суддя констатує, що не існує жодних обставин, які б могли викликати обґрунтований сумнів у неупередженості судді. Відсутні будь-які правові та фактичні підстави для висновку, що суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи, які і не вставнолено інших обставин, які б викликали сумнів у його неупередженості.

Розглядаючи дану заяву про відвід, суддя бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Такі обставини, які б підтверджувалися доказами, при розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_3 не встановлені, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді.

Отже доводи, викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

З огляду на викладене заява представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_7, про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду справи № 760/27386/23 за заявою старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань УВК Національного антикорупційного бюро України про роз`яснення судового рішення у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75, 76, 81, 369-372 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_7, про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду справи № 760/27386/23 за заявою старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань УВК Національного антикорупційного бюро України про роз`яснення судового рішення у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5