ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/89/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 09 січня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Запоріжжя, громадянки України, яка розлучена, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 ч.3 ст.27 ч.4 ст.187, п.п.1, 6, 11 ч.2 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON);

підозрюваної ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»;

захисників підозрюваної адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - в режимі відеоконференції (EASYCON).

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 грудня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, до 18 лютого 2025 року включно, без визначення застави.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що є неможливим застосовувати до підозрюваної запобіжних заходів у виді особистої поруки, особистого зобов`язання або домашнього арешту, оскільки з огляду на встановлені фактичні обставини кримінального провадження, такі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді, застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є недостатньо обґрунтованою.

Посилається на те, що підозрювана раніше не судима, має місце проживання та місце реєстрації, є матір`ю двох малолітніх дітей, має батьків.

Зазначає, що підозра є необґрунтованою, яка базується виключно на показаннях свідка. Ініціатором знайомства з підозрюваною був саме свідок, він перший їй зателефонував, активно домагався зустрічі.

На думку захисника, дії свідка носять відверто провокативний характер. Певні його показання нічим не підтвердженні та визивають сумніви в їх достовірності.

Вважає, що в ухвалі не надано переконливих доказів, що інші запобіжні заходи, в тому числі і цілодобовий домашній арешт не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваної та запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Слідчими відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000387 від 01 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, ч.4 ст.187, п.п.1, 6, 11 ч.2 ст.115 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів та через неприязні стосунки з колишнім чоловіком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та братом ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вирішила вчинити їх умисне вбивство на замовлення з корисливих мотивів.

З цією метою, ОСОБА_6 , вважаючи, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зберігають у себе гроші у сумі не менше 30000000 грн, виконуючи роль організатора злочину для безпосереднього його виконання підшукала ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), якому запропонувала за грошову винагороду вчинити напад на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , для заволодіння їх грошима у вказаній вище сумі, тобто в особливо великих розмірах, поєднаний з умисним вбивством ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Усвідомивши злочинність намірів ОСОБА_6 та незаконність її дій, не бажаючи настання злочинних наслідків та діючи з метою їх відвернення, ОСОБА_13 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») надав згоду правоохоронним органам на проведення заходів, спрямованих на викриття протиправних дій ОСОБА_6 , виконуючи при цьому роль виконавця розбою поєднаного з умисним вбивством ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12

06 грудня 2024 року, у вечірній час, приблизно о 17:50 годині, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з корисливих мотивів на замовлення, виконуючи злочинну роль організатора, знаходячись на автомобільній стоянці біля парку «Каскад фонтанів «Райдуга» по вулиці Набережна магістраль у місті Запоріжжі, зустрілася з ОСОБА_13 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з яким обговорила спосіб скоєння вбивства в ході вчинення розбою, а також надала відомості щодо анкетних даних, місця мешкання та способу пересування ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Далі, 09 грудня 2024 року, у вечірній час, приблизно о 21:35 годині, перебуваючи на автомобільній стоянці біля будинку № 7 по бульвару Марії Примаченко у місті Запоріжжі, ОСОБА_6 , діючи з метою реалізації свого злочинного наміру та організовуючи виконання умисного вбивства на замовлення з корисливих мотивів, зустрілася з ОСОБА_13 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з яким обговорила інші необхідні обставини, пов`язані з підготовкою до вчинення вбивства, безпосереднього його скоєння день та час вчинення злочину (не раніше 21 грудня 2024 року та не пізніше середини січня 2025 року), знаряддя злочину (пістолет), за допомогою якого потерпілим будуть спричинені смертельні тілесні ушкодження під час вчиненого розбійного нападу, винагороди за його вчинення (15000000 гривень), а також передала ОСОБА_13 на організацію та підготовку вчинення запланованого замовного вбивства грошові кошти у сумі 600 доларів США та 8000 гривень.

Далі, 12 грудня 2024 року, у вечірній час, приблизно о 17:50 годині, перебуваючи на автомобільній стоянці біля будинку № 7 по бульвару Марії Примаченко у місті Запоріжжі, ОСОБА_6 , діючи з метою реалізації свого злочинного наміру та організовуючи виконання умисного вбивства на замовлення з корисливих мотивів, зустрілася з ОСОБА_13 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з яким обговорила інші необхідні обставини, пов`язані з підготовкою до вчинення вбивства, знаряддя злочину (пістолет), за допомогою якого потерпілим будуть спричинені смертельні тілесні ушкодження, вимоги про підтвердження скоєного вбивства, винагороди за його вчинення, яка мала складати половину суми, якою заволодіє виконавець злочину, місце зустрічі, під час якої буде здійснено остаточний розрахунок за виконання замовного вбивства з корисливих мотивів її колишнього чоловіка ОСОБА_10 , його матері ОСОБА_11 та брата ОСОБА_12 , а також передала ОСОБА_13 на підготовку вчинення запланованого замовного вбивства грошові кошти у сумі 1000 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_6 виконала усі необхідні підготовчі та організаційні дії для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , тобто організувала підготовку та замовлення вбивства потерпілих з корисливих мотивів.

21 грудня 2024 року, у встановленому законом порядку, співробітниками Головного управління Національної поліції в Запорізькій області створені умови, за яких до відома ОСОБА_13 доведена інформація про вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 при скоєнні відносно останніх розбійного нападу.

У подальшому, 21 грудня 2024 року, у вечірній час, ОСОБА_6 , будучи впевненою у реалізації свого злочинного наміру, а саме у вчиненні розбійного нападу поєднаного з умисним вбивством ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на її замовлення, перебуваючи біля будинку № 1-б по вулиці Передовій у місті Запоріжжі, зустрілася з ОСОБА_13 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), від якого отримала сумку з грошовими коштами, якими, за запевненням ОСОБА_13 , він заволодів під час виконання організованого ОСОБА_6 умисного вбивства, після чого була затримана працівниками поліції.

21 грудня 2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

21 грудня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, ч. 4 ст.187, п.п.1, 6, 11 ч.2 ст.115 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрювану ОСОБА_6 , її захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваної, доводи її захисника, прокурора та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у інкримінованих правопорушеннях, а також конкретні обставини вказаних кримінальних правопорушень.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 ч.3 ст.27 ч.4 ст.187, п.п.1, 6, 11 ч.2 ст.115 КК України, а саме в організації та керуванні у готуванні до вчинення розбою, спрямованого на заволодіння майном у особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; умисного вбивства двох або більше осіб, з корисливих мотивів, на замовлення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_13 ; відомостями з протоколу огляду мобільних телефонів свідка ОСОБА_13 , які місять листування підозрюваної зі свідком; відомостями з протоколу огляду грошових коштів, наданих підозрюваною ОСОБА_13 ; відомостями з протоколу огляду мультимедійних файлів зі стенограмами розмов; відомостями з протоколу огляду місця події від 21 грудня 2024 року; показаннями потерпілих.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 могла вчинити вищевказані кримінальні правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи сторони захисту про те, що підозра базується виключно на показаннях свідка, ініціатором знайомства з підозрюваною був саме свідок, він перший їй зателефонував, активно домагався зустрічі, дії свідка носять відверто провокативний характер та певні його показання нічим не підтвердженні і визивають сумніви в їх достовірності, є передчасними та мають перевірятися під час досудового розслідування та оцінюватись у сукупності з іншими доказами. Досудове розслідування ще триває, всі обставини провадження встановлюються.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1-3, 5 ч.1 ст.177 КПК України існують, а саме ризики того, що підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 ч.3 ст.27 ч.4 ст.187, п.п.1, 6, 11 ч.2 ст.115 КК України, які є особливо тяжкими злочинами, за які передбачено суворе покарання виключно у виді позбавлення волі на тривалий строк, а також довічне позбавлення волі відповідно.

Слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 правопорушень, обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про можливе вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона підозрюється.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 правопорушень та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваної у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, та про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цих ризиків.

У зв`язку з викладеним, застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст.177, 178 КПК України.

З приводу доводів сторони захисту про те, що в ухвалі не надано переконливих доказів, що інші запобіжні заходи, в тому числі і цілодобовий домашній арешт не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваної та запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України, колегія суддів звертає увагу на таке.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею перевірялося питання щодо можливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, в ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваної такого запобіжного заходу.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Окрім того, відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при застосуванні до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахувавши всі підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Колегія суддів притримується такої ж позиції і вважає, що в цьому випадку відсутні достатні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваної.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_14 раніше не судима, має місце проживання та місце реєстрації, є матір`ю двох малолітніх дітей, має батьків, не спростовують висновків слідчого судді про існування вищевказаних ризиків та самі по собі не свідчать про достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваної для запобігання цих ризиків.

Колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах провадження відомості щодо фактичних обставин інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, ступень тяжкості цих злочинів, суворість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вказаних злочинах, у сукупності з відомостями про особу підозрюваної, свідчать про те, що встановлені ризики є високими.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника підозрюваної, а також ті, що були наведені захисником під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Дані про те, що підозрювана за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 грудня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, до 18 лютого 2025 року включно, без визначення застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4