КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4702/24
Провадження № 1-кс/552/42/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2025 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , розглянувши клопотання детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

встановив:

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 26.12.2024 звернувся детектив Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 21.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, в якому просить накласти арешт на вилучені 24.12.2024 під час проведення обшуку приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: мобільний телефон «Motorola» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з силіконовим прозорим чохлом, поміщений в сейф-пакет під № 6602050 в кількості 1 штуки.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 21.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Із матеріалів поданого клопотання встановлено, що відомості до ЄРДР унесено на підставі матеріалів правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень за фактом того, що невстановлена група осіб, перебуваючи на території Харківської, Полтавської та інших областей, використовуючи реквізити підконтрольних підприємств ТОВ «Білон» (код 45031788), ТОВ «Агросектар» (код 43435877), ТОВ «АСТ-КОМПАНІ ГРУП» (код 45132097), ТОВ «ДІНЕРО КОМПАНІ» (код 44519072), ТОВ «ВЕД ГРУП» (код 39814680), ТОВ «Делюкс МАКРО» (код 45116190), ТОВ «Анте Голд» (код 45277208) та інших, шляхом заниження доходів, отриманих від реалізації на території України імпортованих товарів, ухилились від сплати податків в особливо великих розмірах.

Встановлено, що оплата послуг митного терміналу для розмитнення імпортованих товарів від імені підприємств ТОВ «Білон», ТОВ «Делюкс МАКРО», ТОВ «Анте Голд» та інших, задіяних в схемі ухилення від сплати податків під час «митного очищення товарів» на Харківській та інших митницях здійснюється від імені ТОВ «ІРТА-ПЛЮС». До зазначеної вище протиправної діяльності, пов`язаної з ухиленням від сплати податків в особливо великих розмірах причетна громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , являється керівником підприємства ТОВ «ІРТА-ПЛЮС» (код 44221107).

24.12.2024 на виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 11.12.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 що за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон «Motorola» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з силіконовим прозорим чохлом, поміщений в сейф-пакет під № 6602050 в кількості 1 штуки, що містить відомості та дані щодо цін, об`ємів, видів імпортованої групи товарів, що можуть бути задіяні в схемі «митного очищення» імпортованих товарів, а також відомості та дані в електронному вигляді, що стосуються вказаної діяльності.

Постановою детектива від 25.12.2024 вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріям визначеними ст.98 КПК України та мають істотне значення для кримінального провадження.

Оскільки вищевказані речі мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів, а також у слідства виникла необхідність у проведенні судових експертиз, з метою виявлення інформація, яка може мати важливе значення для кримінального провадження та буде в подальшому доказом вини причетних до вчинення кримінального правопорушення осіб, детектив просить накласти арешт на вилучене майно.

У судовому засіданні детектив ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримав, просив суд задовольнити та надав суду протокол огляду від 02.01.2025, протокол допиту свідка та протокол про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд справи без їх присутності, в якій зазначив, що заперечують проти задоволення клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення та дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У поданому до суду детективом клопотанні доведено наявність достатніх підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000016 від 21.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

З протоколу обшуку від 24.12.2024 проведеного на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 11.12.2024, справа № 552/4702/24 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 що за адресою: АДРЕСА_1 та виявлено та вилучено мобільний телефон «Motorola» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з силіконовим прозорим чохлом, поміщений в сейф-пакет під № 6602050 в кількості 1 штуки.

Постановою детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_3 від 25.12.2024 вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000016 від 21.12.2023.

Отже вилучене майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Як вбачається з клопотання, накладення арешту на вилучене майно детектив вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення та з метою збереження речових доказів.

Водночас, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, тощо.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 236 КПК України якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.

Згідно п.п. 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом досліджено документи надані детективом в судовому засіданні, а саме протокол огляду мобільного телефону «Motorola» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з силіконовим прозорим чохлом, поміщений в сейф-пакет під № 6602050 в кількості 1 штуки від 02.01.2025 з якого вбачається, що мобільний телефон містить інформацію, що стосується суті кримінального провадження, однак містить систему логічного захисту (пароль), тобто більш детальний огляд та перенесення інформації необхідно провести з залученням спеціаліста.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що копіювання інформації з мобільного телефону можливе лише із залученням спеціаліста, оскільки вказаний телефон має захист, що унеможливлювало проведення огляду та копіювання інформації з нього, суд дійшов висновку, що на виконання вимог частини 1 статті 173 КПК України детективом доведено необхідність арешту та наявність ризиків, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України.

Таке рішення виходить з позиції розумності та співмірності обмеження права власності, права користування та наслідків такого арешту майна.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки, сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 372 КПК України,

ухвалив:

Клопотання детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 24.12.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 мобільний телефон «Motorola» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з силіконовим прозорим чохлом, поміщений в сейф-пакет під № 6602050 в кількості 1 штуки.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений судом 03.01.2025 о 16 год 20 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1