Справа № 591/3944/24
Провадження № 1-кс/591/769/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про зміну місця зберігання арештованого майна у кримінальному провадженні № 000305,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 до слідчого судді з клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просив змінити місце зберігання транспортного засобу VOLKSWAGEN TAUAREG, н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно реєстраційної картки ТЗ є ОСОБА_4 , та на який накладено арешт ухвалою слідчого судді від 01 травня 2024 року. Мотивував клопотання тим, що з моменту накладення арешту пройшло 9 місяців і органи досудового розслідування мали достатньо часу аби провести всі необхідні дослідження з вказаним автомобілем. Водночас, вказаний транспортний засіб знаходиться на відкритій території та йому завдається шкода, так як останній був пошкоджений внаслідок ДТП та повинен зберігатись в закритому приміщенні. За таких обставин просив змінити місце зберігання транспортного засобу.

У судовому засіданні представник власника майна просив задовольнити клопотання.

В судове засідання слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, не з`явились, але їх неявка не є перешкодою для розгляду вказаного клопотання з огляду на положення ст.174 КПК України, згідно якої подано клопотання.

Вислухавши представника власника майна, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з таких обставин.

Як вбачається з матеріалів, зокрема з доданої до клопотання ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000305 від 21.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, за фактом того, що 21.04.2024 приблизно о 18 год. 45 хв. начальник сектору дотримання прав людини Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 можливо перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та рухаючись по головній дорозі на автомобілі марки VOLKSWAGEN TAUAREG, н.з. НОМЕР_1 , не вибравши безпечної швидкості руху на перехресті вул. Батюка та пров. Харківський в м. Охтирка Сумської області, не надав перевагу в русі транспортному засобу який виконував маневр RENAUL LODGY, н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим допустив зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження.

В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 01 травня 2024 року було накладено арешт, зокрема, і на автомобіль VOLKSWAGEN TAUAREG, н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно реєстраційної картки ТЗ є ОСОБА_4 . Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів.

Посилаючись на те, що автомобіль зберігається в неналежних умовах та, на думку адвоката, відпали потреби у арешті цього транспортного засобу, представник власника майна просить змінити місце зберігання вказаного автомобіля, як речового доказу.

Оцінка доводам адвоката ОСОБА_3 щодо доцільності скасування арешту майна, надавалась в ухвалі слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 08.10.2024 року і, враховуючи, що у даному поданому клопотанні адвокат не ставить питання слідчому судді про скасування арешту майна, то з огляду на положення ч.3 ст.26 КПК України, відсутні підстави для його вирішення.

Крім того, відповідно до вказаної норми (ч.3 ст.26 КПК України), слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень Кримінальним процесуальним кодексом України.

Водночас, жодною зазначеною адвокатом у клопотанні нормою (зокрема, ст.ст. 100, 131, 132,170,174 КПК України, а також положеннями ПКМУ від 19.11.2012 №1104 та Наказу від 27.08.2010 №51/401/649/471/23/125) слідчого суддю не наділено повноваженнями на розгляд питання щодо зміни місця збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Разом з тим, також слід відзначити наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст. 100 КПК України, речовий доказ наданий на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 ч.6 ст.100 КПК України передбачено, що речові докази, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю можуть у тому числі повертатися власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

Згідно постанови КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» (пункти 8,20 Порядку), відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, дізнавач, який здійснює таке провадження. Водночас, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Крім того, аналіз норм вказаного Порядку визначає можливість передачі органами досудового розслідування арештованого автомобіля власнику (законному володільцю) на відповідальне зберігання.

Таким чином, положення чинного законодавства визначають порядок зберігання речових доказів, коло осіб на яких покладено належне зберігання та передбачають випадки передачі майна на відповідальне зберігання.

Отже, наведене вказує на те, що на орган досудового розслідування покладено обов`язок належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні і він вправі вирішувати питання передачі речового доказу на відповідальне зберігання заінтересованим особам або особам уповноваженим на виконання вимог закону на збереження речового доказу.

Виходячи з наведеного, для передачі органом досудового розслідування на відповідальне зберігання даного автомобіля власнику (законному володільцю) потреби у скасуванні арешту майна немає та власник (законний представник) вправі самостійно звернутись до відповідного слідчого з клопотанням з цього приводу.

В той же час, питання передачі на зберігання речового доказу чи зміни місця зберігання речового доказу на стадії досудового розслідування до компетенції слідчого судді не належить, а тому приходжу до висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.9,26,100,170-174, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про зміну місця зберігання арештованого майна у кримінальному провадженні № 000305, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1