ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025 Справа №607/26548/24 Провадження №1-кп/607/1055/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0000284, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Денисів Козівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого на посаді електротехніка АТ «Львівська залізниця», зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше несудженого,

про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.197-1, ч.4 ст.197-1 КК України, -

встановив:

В період з 2014 року у ОСОБА_4 виник умисел самовільно зайняти земельну ділянку - кадастровий номер :02:002:0312, площею 0,01 га, яка знаходиться в захисній смузі залізничної колії смт.Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області та перебуває в охоронній зоні. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 у період з 2014 року по теперішній час, більш точної дати та часу слідством не встановлено, діючи всупереч встановленим правилам щодо охорони земель, порушуючи вимоги законодавства щодо особливого порядку надання земельних ділянок у користування та оренду, достовірно знаючи, що у нього відсутні будь-які дозвільні документи на право власності, користування або оренду земельних ділянок, діючи умисно, здійснював обробіток та вирощування сільськогосподарських культур на частині земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0312, яка знаходиться в захисній смузі залізничної колії смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, самовільно зайнявши землі загальною площею 0,01 га, що відповідно до ст. 6 ЗУ «Про залізничний транспорт» та ст.112 Земельного кодексу України знаходяться в охоронній зоні.

Крім того, в період з 2014 року по теперішній час, більш точної дати та часу слідством не встановлено, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці із кадастровим номером: :02:002:0312 площею 0,0027 га, що знаходиться в захисній смузі залізничної колії смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області та перебуває в охоронній зоні. Реалізуючи свій умисел, спрямований на самовільне будівництво ОСОБА_4 , діючи всупереч встановленим правилам щодо охорони земель, порушуючи вимоги законодавства щодо особливого порядку надання земельних ділянок у користування та оренду, достовірно знаючи, що у нього відсутні будь-які дозвільні документи на право власності, користування або оренду земельної ділянки, діючи умисно, в період з 2014 року по теперішній час, здійснював будівництво будівлі розмірами 6,10 x 4,49 м на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:002:0312, згідно Національного класифікатора будівель та споруд НК 018:2023 та ДБН В.2.3-15:2007 «Споруди транспорту. Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів», відноситься до розділу 1 - будівлі, підрозділу 12 - нежитлові будівлі, групи 124 - будівлі транспорту та зв`язку, клас - будівлі гаражів, що знаходиться в захисній смузі залізничної колії смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області та відповідно до ст.6 ЗУ «Про залізничний транспорт», ст.112 Земельного кодексу України є охоронною зоною.

В суді на запитання головуючого судді, передбачені ст.348 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 надав відповіді: суть обвинувачення зрозуміла; вину визнає, бажає надавати показання.

Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються. Суд вирішив лише допитати обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання: вину визнає повністю; все відбувалося, як зазначено в обвинувальному акті; у вчиненому щиро розкаюється.

Суд вважає, що визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини і його показання є належними і допустимим доказами його винуватості. Отже, ОСОБА_4 необхідно визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: ч.2 ст.197-1 КК України, тобто самовільному зайнятті земельної ділянки, вчиненому щодо земель в охоронних зонах та ч.4 ст.197-1 КК України, тобто самовільному будівництві будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці щодо земель в охоронних зонах. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, його вік, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, обставини, які пом`якшують покарання це визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, сприяння встановленню істини.

З метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.2 ст.197-1 КК України та ч.4 ст.197-1 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

В контексті ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи особу винного і наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. Крім того, прокурор ОСОБА_3 в дебатах просив призначити винному покарання з випробуванням. За таких обставин, в порядку передбаченому ст.75 КК України, ОСОБА_4 доцільно звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України,

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, Главою 28 КПК України, 50, 66, 75, 76, статтею 197-1 КК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.197-1 та ч.4 ст.197-1 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.197-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.4 ст.197-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки із випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Головуючий суддяОСОБА_1