н/п 1-кп/766/2309/25
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження

20.03.2025 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 22.11.2014 за №0002197, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

встановив:

Прокурор Білозерського відділу Олешківської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 22.11.2014 за №0002197, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В клопотанні прокурора порушено питання про закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки цей злочин вчинено 22.11.2014 і на даний момент з того часу минуло більше ніж десять років, вжитими органом досудового розслідування заходами встановити особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, не вдалося.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила задовольнити з викладених у ньому підстав.

Потерпіла, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши наведені у клопотанні прокурора доводи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину. Відповідно до санкції ч. 3 ст. 185 КК України дане кримінальне правопорушення карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років, а тому даний злочин відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситися до категорії тяжких злочинів. Отже у даному випадку слід застосовувати строк давності для притягнення до кримінальної відповідальності тривалістю десять років.

Тобто, формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

У той же час, закриття є однією з форм закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, у тому числі, відносяться законність, публічність.

У частині 2 ст. 9 КПК України (принцип законності) визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Принцип публічності відповідно до ст. 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Суд вважає, що на час складання та направлення прокурором клопотання до суду не було забезпечено у повному обсязі виконання зазначених вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. ст. 9, 25 КПК України.

Як свідчать матеріали справи, в ході огляду місця події, проведеного 22.11.2014 року в дачному будинку, належному потерпілій ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено сліди взуття, недопалки, сліди пальців рук.

При цьому, відповідно до постанови слідчого від 24.11.2014 року сліди взуття визнані речовими доказами у справі та передані на зберігання до камери схову.

Разом з цим, матеріали справи не містять відомостей про те, що в ході досудового розслідування здійснювалося дослідження зазначених вилучених предметів.

Наведене дає підстави для висновку про те, що у даному кримінальному провадженні слідчим та прокурором всупереч ст. 25 КПК України не було вжито належних та достатніх визначених законом заходів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Проте, прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17.10.2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

За встановлених вище обставин, клопотання прокурора є передчасним і таким, що не підлягає задоволенню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст. 284, 314, 376 КПК України суд

постановив:

У задоволені клопотання прокурора Білозерського відділу Олешківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 22.11.2014 за №0002197, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України відмовити.

Матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 22.11.2014 за №0002197 повернути до Білозерського відділу Олешківської окружної прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СуддяОСОБА_1