У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального Управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відносно

громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зелена Кельменецького району Чернівецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального Управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 відносно підозрюваної громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000140 відомості про яке 26.09.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, чим самим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на даний час.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, 01.03.2022 її армією захоплено м. Херсон.

На підтвердження контролю над містом, 03.03.2022, після захоплення міста, окупаційні війська рф захопили приміщення Херсонської ОДА. 25.04.2022, в приміщення Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 37, увійшли озброєні військовослужбовці рф, які попередили керівництво та працівників Херсонської міської ради, що управління місцевою адміністрацією переходить під керівництво російської федерації.

В той же час окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області створено систему незаконних органів державної влади, в тому числі правоохоронних.

Зокрема, 05.10.2022 року в «Едином государственном реестре юридических лиц рф» офіційно зареєстроване т. зв. «управление федеральной налоговой службы по Херсонской области» (юридична адреса: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Олександрівська, буд. 32А, ОГРН: 590, на час внесення відомостей тимчасово виконуючий обов`язки керівника ОСОБА_7 ).

Поряд з цим, формування вказаної окупаційної структури здійснювалося орієнтовно в червні 2022 року з використанням матеріально-технічної бази та приміщення ГУ ДКС України в Херсонській області (, м. Херсон, вул. Старообрядницька, 21), після захоплення м. Херсон рф та створення окупаційної адміністрації. Штат наповнювався шляхом набору місцевих жителів та вербування діючих працівників ГУ ДПСУ в Херсонській області, АРК та м. Севастополі.

10.07.2022 року т. зв. «управление федеральной налоговой службы по Херсонской области» розпочало «офіційну роботу» в адміністративній будівлі ГУ ДПС регіону (, м. Херсон, просп. Ушакова, 75), де перебуваючи до жовтня 2022 року, початку де окупації м. Херсон.

У точно не встановлений досудовим розслідуванням час у червні-липні 2022 року, але не пізніше 10.07.2022, громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято на службу у т. зв. «управление федеральной налоговой службы по Херсонской области» на посаду «инспектора налоговой службы Херсонской области». До кола службових обов`язків ОСОБА_6 входило проведення виїзних податкових перевірок, аналізування результатів та застосування фінансових санкцій до порушників.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являючись громадянином України, діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією рф проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в т.ч. м. Херсон, збройними формуваннями рф, у точно не встановлений досудовим розслідуванням час у червні-липні 2022 року, але не пізніше 10.07.2022, перебуваючи у м. Херсон, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику рф на території України, в порушення вимог Конституції та законів України, добровільно зайняла посаду «инспектора налоговой службы Херсонской области», створеного представниками держави-агресора на території м. Херсон, тобто зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Одночасно з цим ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, 10.07.2022, перебуваючи у м. Херсон, приступила до виконання своїх службових обов`язків у незаконному правоохоронному органів «управление федеральной налоговой службы по Херсонской области».

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про виявлений злочин від 02.04.2024 з додатними матеріалами; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 26.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.07.2024; протоколом пред`явлення для впізнання по фотознімку ОСОБА_8 від 26.07.2024; протоколом пред`явлення для впізнання по фотознімку ОСОБА_9 від 26.07.2024; протоколом пред`явлення для впізнання по фотознімку ОСОБА_10 від 26.07.2024; відповідями на доручення з оперативного підрозділу УСБУ в Херсонській області; штатним розписом працівників незаконного «управление федеральной налоговой службы по Херсонской области».

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 27.06.2024 року, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_6 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України. Зокрема, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, тимчасовою окупацією території Херсонської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, повідомлення про підозру ОСОБА_6 опубліковано на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті "Урядовий кур`єр", аналогічним чином опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 11:00 23.09.2024, 24.09.2024 та 25.09.2024 року до слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, у даному кримінальному провадженні, допиту в якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні. Жодного разу у призначений час на виклик слідчого громадянка України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 набула статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

В обгрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , в разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється. Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої;

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а саме показань свідків, протоколів пред`явлення для впізнання, протоколу огляду приміщення, що свідчать про колабораційну діяльність ОСОБА_6 ;

- переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування на окупованій державою-агресором території, про що свідчить неприбуття на виклик до СВ УСБУ в Закарпатській області три рази та не повідомлення слідчому, прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, у зв`язку з чим його оголошено у розшук;

- спосіб вчинення злочину (здійснює колабораційну діяльність умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити підозрюваним будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, також свідчать вище перелічені обставини.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчать наступні обставини:

- ОСОБА_6 продовжує добровільно співпрацювати із окупаційною владою держави-агресора і далі здійснює діяльність на тимчасово окупованій території Херсонської області;

- продовжуючи займати зазначену вище посаду, підозрюваний ОСОБА_6 на теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, продовжує свою колабораційну діяльність, активно співпрацює з представниками держави агресора, що має наслідком подальше вчинення ним злочину, передбаченого ст. 111-1 КК України, а також інших злочинів проти основ національної безпеки України.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу підозрюваний зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

У зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування, постановою слідчого від 26.09.2024 року на підставі ст. 281 КПК України, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Слідчий зазначає, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, з огляду на положення абз.7 ч.4 ст. 183 КПК України, яким передбачено, що стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

А тому на підставі вищенаведеного слідчий просить клопотання задовольнити та застосувати у кримінальному провадженні №0000140 від 26.09.2024 року до громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав заявлених у клопотанні та просив таке задовольнити. Зазначив, що відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 17.12.2024 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні № 0000140 від 26.09.2024 року за підозрою громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зелена, Кельменецького району, Чернівецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. Додав, що підозрювана ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та постійно проживає на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_6 він зв"язку не має, тому не може з"ясувати позицію ОСОБА_6 щодо оголошеної їй підозри, а також клопотання про застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. А тому залишає вирішення питання щодо застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на розсуд суду.

Заслухавши позицію учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Як встановлено слідчим суддею в ході розгляду клопотання, слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000140 від 26.09.2024 року за підозрою громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

13 вересня 2024 року громадянці України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, яке останній не вручене у зв`язку з її перебуванням на тимчасово окупованій території Херсонської області.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення громадянці України ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. ст. 135, 276-278 КПК України, опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий кур`єр») та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

З метою забезпечення права на захист ОСОБА_6 , згідно з постановою слідчого від 13.09.2024 для здійснення захисту підозрюваної був залучений захисник із Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Закарпатській області, якому цього ж дня було вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 17.12.2024 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні № 0000140 від 26.09.2024 року за підозрою громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України..

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: рапортом про виявлений злочин від 02.04.2024 з додатними матеріалами; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 26.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.07.2024; протоколом пред`явлення для впізнання по фотознімку ОСОБА_8 від 26.07.2024; протоколом пред`явлення для впізнання по фотознімку ОСОБА_9 від 26.07.2024; протоколом пред`явлення для впізнання по фотознімку ОСОБА_10 від 26.07.2024; відповідями на доручення з оперативного підрозділу УСБУ в Херсонській області; штатним розписом працівників незаконного «управление федеральной налоговой службы по Херсонской области», іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, а тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України необхідно брати до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Слідчий суддя проаналізувавши матеріали клопотання вважає, що наданих матеріалів цілком достатньо для висновку про наявність обґрунтованої підозри громадянки України ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку із перебуванням громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасово окупованій території Херсонської області, в порядку ст. 135-138 КПК України, у офіційному державному друкованому виданні "Урядовий кур`єр" та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повістки про виклик останнього в слідчий відділ УСБУ в Закарпатській області для участі в слідчих (розшукових) та процесуальних діях на 11:00 год. 23.09.2024, 24.09.2024 та 25.09.2024 року. Однак в призначені дні та час ОСОБА_6 не з`явилася на виклики слідчого та не повідомила про причини неявки.

З матеріалів клопотання слідує, що проведеними оперативно-розшуковими та слідчими діями встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 по теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області, де переховується від органів слідства та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, тому 26.09.2024 року ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Відтак, з огляду на викладені обставини у сукупності, слідчий суддя доходить переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді переховування підозрюваної громадянки України ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.

Слідчий суддя також поділяє твердження органу досудового розслідування про наявність ризиків, передбачених п. 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь які із речей і документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які зумовлюється тим, що громадянка України ОСОБА_6 продовжує добровільно співпрацювати із окупаційною владою держави-агресора і далі здійснює діяльність на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує слідчого суддю перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.

Частина 1 ст.176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Між тим, як уже зазначалося слідчим суддею, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Вказане унеможливлює застосування відносно громадянки України ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

За правилами ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з абз.7 ч.4 ст.183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до абз. 8 ч.4 ст.183 КК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

За обставин цього клопотання, беручи до уваги інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення та факт перебування громадянки України на тимчасово окупованій території Херсонської області, слідчий суддя зауважує про відсутність підстав для визначення застави.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Таким чином, на підставі вищенаведеного слідчий суддя доходить переконання, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, слід задовольнити, застосувавши відносно підозрюваної громадянинки України ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави та строку дії цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зелена Кельменецького району Чернівецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Після затримання підозрюваної і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1