УХВАЛА

за результатами розгляду скарги

10 березня 2025 рокуСправа № 495/1561/25
Номер провадження 1-кс/495/452/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ;

представника РТЦК СП - ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діяє в інтересах ОСОБА_5 , щодо незаконного позбавлення свободи,

встановила:

10.03.2025 до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про визнання затримання та утримання ОСОБА_5 в приміщенні Білгород-Дністрвоського РТЦК незаконним; зобов`язання доставити доставити ОСОБА_5 до слідчого судді для з`ясування законності його позбавлення свободи; вжиття необхідних заходів для відновлення його прав та негайного звільнення.

Обґрунтовуючи вимоги клопотання адвокат вказує, що ОСОБА_5 незаконно утримується в приміщенні Білгород-Дністровського РТЦК Одеської області, звертаюсь до вас із цією скаргою на незаконне позбавлення волі, яке мало місце 8 березня 2025 року.

Згідно з протоколом АА 147672, складеним поліцейським ВРПП Білгород- Дністровського РВП, сержантом ОСОБА_6 , ОСОБА_5 було затримано 8 березня 2025 року о 16:30 за начебто скоєння адміністративного правопорушення за статтею 210 КУпАП. У протоколі зазначено, що затримання було здійснено з метою доставления до Білгород-Дністровського РТЦК для складання відповідного протоколу, але зазначено, що ОСОБА_5 був звільнений 8 березня 2025 року о 18:05.

Однак ця інформація є неправдою, оскільки ОСОБА_5 не був звільнений, а був переданий до ІНФОРМАЦІЯ_1 не для складання протоколу, а з метою позбавлення його волі та подальшого катування для протиправного виконання обов`язків військової служби.

ОСОБА_5 не зобов`язаний виконувати обов`язки військової служби, оскільки з висновком ВЛК він є непридатним до військової служби, а також з огляду на приписи ст. 2 ЗУ про військовий обов`язок і військову службу, а також правила військового обліку. Водночас, адвокат зазначає, що адміністративне затримання ОСОБА_5 за протоколом АА 147672 триває понад 3 години, що суперечить вимогам статті 263 КУпАП.

У судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явився, про дату, час та місце судовго засідання повідомлявся належним чином; клопотань про відкладення, поважність причин неявки або про прийняття участі в режимі відеоконференціїї суду не заявив.

Представник Білгород-Дністрвоського РТЦК у судовому засіданні заперечував обставини, зазначені у клопотанні, та пояснив, що ОСОБА_5 не був зняти з обліку військовозабов`язаних та призовників, з 05.03.2025 у відповідному ЄДР значиться у розшуку. Підтвердив обставини, що 08.03.2025 близько 18:05 год.Димуру діставлено у приміщення Білгород-Дністрвоського РТЦК для оформлення адміністративних матеріалів за ст. 210 КУпАП, у подальшому він проходив ВЛК, заперечив обставини незаконного утримання ОСОБА_5 в поміщенні Білгород-Дністровського РТЦК. На підтвердження вказаних обставин надав актуальний витяг з Єдиного державного реєстру військовозабов`язаних та призовників.

Вивчивши зміст скарги, дослідивши зібрані докази, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Одним з головних принципів, якому повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є принцип законності, згідно з яким суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина перша статті 9 КПК України).

Згідно зі статтею 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України (частина третя статті 26 КПК України).

Нормою статті 206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Виходячи із наведених положень законодавства, розгляду в порядку ст. 206 КПК України підлягають клопотання/скарги, які виникають із кримінально-правових відносин, та передбачені обов`язки щодо захисту прав людини лише у слідчого судді в ході досудового розслідування.

Отже, передбачені статтею 206 КПК України загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини поширюються не на усі обставини, які розцінюються особою як порушення її права на свободу та особисту недоторканість, а лише на випадки, коли особа позбавляється свободи у процедурі здійснення кримінального провадження.

Відповідно до змісту скарги не вбачається, що існує будь-яке кримінальне провадження, учасником якого є ОСОБА_5 . У судовому засіданні не встановлено обставини, які б вказували, що ОСОБА_5 незаконно тримається під вартою або позбавлений свободи, також не встановлено недодержання його прав. Отже слідчий суддя не отримав відомостей які б вказували на обгрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили. Тому підстави для постановлення ухвали про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи відсутні.

Враховуючи зміст клопотання, адвокат ОСОБА_4 , звертаючись до слідчого судді в інтересах ОСОБА_5 , із відповідним клопотанням, фактично не погоджується із діями працівників РТЦК та СП, пов`язаними з мобілізацією відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вищевикладені положення КПК суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 206, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діяє в інтересах ОСОБА_5 щодо незаконного позбавлення свободи,

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її ухвалення.

Повний текст складено 11.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1