ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника

майна ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кельменецького районного суду Чернівецької області від 03 січня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000280 від 28.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Кельменецького районного суду Чернівецької області від 03 січня 2025 року накладено арешт на:

- автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER» д.н.з. НОМЕР_1 , шасі кузов № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_8 , за допомогою якого здійснювалось перевезення ОСОБА_9 до ділянки державного кордону;

- автомобіль марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_3 , шасі кузов № НОМЕР_4 , власником якого є жителька АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка із ОСОБА_11 знаходилась в салоні автомобіля марки «TOYOTA Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 під час їх затримання працівниками ДПС України 28.12.2024 біля 06.50 год. в адміністративних межах с. Іванівці Дністровського району Чернівецької області;

________________________________________________________________________________

ЄУНСС: 717/3273/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_12

Провадження №11-сс/822/22/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

- мобільний телефон марки «Iphone 16» із сім карткою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_5 , IMEI1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , який належить жителю АДРЕСА_3 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- мобільний телефон марки «Nokia» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_8 , IMEI: НОМЕР_9 та мобільний телефон марки «Nokia» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_10 , IMEI: НОМЕР_11 , які належать жителю АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- мобільний телефон марки «Хіаомі 11Т Pro» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_12 , IMEI1: НОМЕР_13 , ІМЕІ 2: НОМЕР_14 , який належить жительці АДРЕСА_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 900 доларів США, купюрами по 100 доларів США із наступними серіями та номерами QK12060053A, QK12060054A, PF75380697P, PF75380348P, PF75380345P, QK12060055A, QK12060057A, QK12060051A, QK12060052A;

- 19000 гривень, купюрами по 1000 грн. із наступними серіями та номерами ГМ3294836, ГП2343149, БМ8002661, ГТ3721114, ЕВ3718712, АР5632463, АТ1143185, ВУ8581461, ЕБ6348952, БА4541255, АР6099345, АЄ0130802, АЖ5726966, АЕ5925153, ВТ3044679, ЕД6826832, ЕБ2788748, БР5528059, ЕП7253905;

- 1000 гривень, купюрами по 500 грн. із наступними серіями та номерами ЕР4049165, ЕР4049166;

- 4000 гривень, купюрами по 200 грн. із наступними серіями та номерами АМ1096961, ВД1704345, ГЖ1366696, ГГ2725011, ГГ7160540, ГЗ4071789, ВД7077519, ЗГ5959662, ДВ2687876, ЕИ8945896, ВИ4142728, ЄЕ0493554, ЗГ8701922, ЕЗ0887775, ГЕ6695264, АМ7857266, ВЛ7805004, ЗВ9246017, ГБ3287281, ГГ8552109;

- 300 гривень, купюрами по 50 грн. із наступними серіями та номерами АГ5634521, АЕ5520348, ЕБ0553265, ЕА9119251, АВ4646126, АЕ3758949;

- 40 гривень, купюрами по 20 грн. із наступними серіями та номерами ЕВ4187681, АП0158348;

- 10 гривень, однією купюрою із серією та номером ЦЕ1480495;

- 5 гривень, однією купюрою із серією та номером УЖ2283451;

- 1 гривня, однією купюрою із серією та номером УК2743269, які могли бути отримані за сприяння у організації незаконного перетину через державний кордон України.

Заборонено власнику майна ОСОБА_7 користуватися, розпоряджатися, відчужувати, приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , шасі кузов № НОМЕР_2 .

Заборонено ОСОБА_8 користуватися, приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , шасі кузов № НОМЕР_2 .

Заборонено ОСОБА_8 користуватися, приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати мобільні телефони марки «Nokia» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_8 , IMEI: НОМЕР_9 та марки «Nokia» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_10 , IMEI: НОМЕР_11 .

Заборонено ОСОБА_8 користуватися, розпоряджатися та відчужувати, приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати та передавати іншим особам у володіння та користування вищевказані грошові кошти.

Заборонено ОСОБА_14 користуватися, розпоряджатися, відчужувати, приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати автомобіль марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_3 , шасі кузов № НОМЕР_4 .

Заборонено ОСОБА_14 користуватися, розпоряджатися, відчужувати, приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати мобільний телефон марки «Хіаомі 11Т Pro» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_12 , IMEI1: НОМЕР_13 , ІМЕІ 2: НОМЕР_14 .

Заборонено ОСОБА_13 користуватися, розпоряджатися, відчужувати, приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати мобільний телефон марки «Iphone 16» із сім карткою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_5 , IMEI1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 .

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Слідчим суддею з клопотання встановлено, що житель АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час особами, за грошову винагороду у сумі 10000 доларів США, організували незаконне переправлення через державний кордон України жителя АДРЕСА_3 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого 28.12.2024 біля 06.50 год. було затримано працівниками ДПСУ в адміністративних межах с. Іванівці Дністровського району Чернівецької області за 1500 м. від державного кордону України, в салоні автомобіля марки «TOYOTA Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 .

Відомості за вказаним фактом 28.12.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000280 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час огляду місця події 28.12.2024 виявлено та вилучено вищевказане майно, перелік якого зазначено у резолютивній частині ухвали слідчого судді.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя зазначив, що вказане майно є речовими доказами у кримінальному провадженні та без їх наявності неможливо буде провести, за необхідності, відповідні слідчі дії з метою встановлення істини у справі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану ухвалу представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на тимчасово вилучений автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , шасі кузов № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , шляхом заборони користуватися, розпоряджатися, відчужувати, приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого в цій частині відмовити.

На обґрунтування своїх апеляційний вимог, зазначає, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання, не перевірив його на відповідність вимогам ст.171 КПК України, не встановив правові підстави для накладення арешту, мету арешту, достатність доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту для інших осіб.

Зазначає, що в матеріалах відсутні докази, що автомобіль є предметом кримінального правопорушення та немає жодних відомостей, які б свідчили про причетність ОСОБА_7 до можливої злочинної діяльності, що вказує на відсутність підстав для арешту автомобіля.

Посилається на те, що власник автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER» ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_8 надав йому одноразово для користування автомобіль для власних потреб на декілька днів із обов`язком повернути його власнику.

Зазначає, що накладення арешту у виді заборони відчуження, розпорядження та користування автомобілем є необґрунтовано обтяжливим для його власника ОСОБА_7 , оскільки він не може використовувати автомобіль для власних потреб, для поїздок до медичного закладу.

Вказує, що ОСОБА_7 є особою з інвалідністю другої групи та відповідно до виписки із медичної карти хворого у нього наявний ряд серцевих захворювань, рекомендовано продовжувати амбулаторне лікування за місцем проживання, прибувати на консультації у лікаря.

Таким чином, ОСОБА_7 позбавлений можливості користуватися автомобілем для проходження лікування у медичному закладі у зв`язку з наявними у нього захворюваннями, тому таке обмеження є неспіврозмірне з метою забезпечення завдань кримінального провадження.

Окрім того, апелянт заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що ухвала була постановлена без виклику ОСОБА_7 , тому строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії судового рішення. Копію ухвали адвокат ОСОБА_6 отримала 15 січня 2025 року.

Позиції учасників апеляційного провадження.

ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, тому у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Представник ОСОБА_6 підтримала подану апеляційну скаргу та не заперечила проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_7 , оскільки його права при цьому не будуть порушені.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є мотивованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів провадження встановлено, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна здійснювався без виклику ОСОБА_7 .

Копію ухвали його представник адвокат ОСОБА_6 отримала 15.01.2025, що підтверджується, копією супровідного листа, наявного у матеріалах справи ( а.с.50).

Відтак, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому ухвала слідчого судді переглядається лише в частині накладення арешту на транспортний засіб «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , шасі кузов № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 .

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна.

З матеріалів судового провадження встановлено, що Дністровським РВ ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000280 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час огляду місця події 28.12.2024 виявлено та вилучено автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , шасі кузов № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_8 , за допомогою якого здійснювалось перевезення ОСОБА_13 до ділянки державного кордону.

Постановою слідчого від 28.12.2024, вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, власником транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , шасі кузов № НОМЕР_2 , є ОСОБА_7 ( а.с.23-24).

Також встановлено, що фактично користувався вказаним транспортним засобом ОСОБА_8 , що останній не заперечує.

Відповідно до ст. 98 КПК України, матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що слідчим суддею за результатами розгляду клопотання слідчого правильно встановлено те, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є знаряддям вчинення злочину та міг використовуватися для організації незаконного переправлення осіб через державний кордон.

Стороною обвинувачення доведено існування підстав та розумних підозр вважати, що транспортний засіб може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, тому з метою забезпечення збереження речових доказів на автомобіль обґрунтовано накладено арешт.

На переконання колегії суддів, в даному випадку арешт транспортного засобу, виходячи із обставин, викладених у клопотанні прокурора, забезпечить схоронність вказаного транспортного засобу, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може відігравати роль речового доказу.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту у виді заборони користування, розпорядження та відчуження транспортного засобу.

Незастосування такого виду арешту транспортного засобу, на переконання колегії суддів, може призвести до його приховування, знищення, пошкодження, перетворення та перешкодить встановленню істини у справі.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор вказав, що в органу досудового розслідування наявна інформація, що транспортний засіб «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 знаходився більше півроку у користуванні ОСОБА_8 і з ним могли проводитись інші незаконні дії, що спростовує доводи апелянта про разову передачу ОСОБА_7 вказаного автомобіля ОСОБА_8 для особистих потреб.

Представник ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційного суду вказала, що ОСОБА_8 є знайомим ОСОБА_7 і вони раніше товаришували, між ними була усна домовленість про передачу автомобіля, жодних нотаріальних документів не складалось.

Таким чином, в апеляційного суду існує обґрунтований сумнів в тому, що ОСОБА_7 не було відомо дійсну мету використання ОСОБА_8 його автомобіля.

Окрім того, прокурор зазначив, що наразі триває досудове розслідування, є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, зокрема обшуку транспортного засобу, дактилоскопічної експертизи, тому збереження транспортного засобу у первинному вигляді є необхідним для проведення експертизи, а також для запобігання ризиків його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Апеляційний суд враховує доводи захисту про те, що ОСОБА_7 є особою з інвалідністю другої групи та у нього наявний ряд захворювань серця, однак в даному випадку інтереси досудового розслідування переважають над особистими потребами ОСОБА_7 .

Таким чином, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням даного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до вірного висновку про накладення арешту на транспортний засіб у виді заборони користування, розпорядження та відчуження, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Беззаперечних доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт транспортного засобу, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного майна може призвести до негативних наслідків, та не буде відповідати завданням кримінального провадження.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кельменецького районного суду Чернівецької області від 03 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кельменецького районного суду Чернівецької області від 03 січня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000280 від 28.12.2024 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

24.01.2025

(дата засвідчення копії)