КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/5670/23
Провадження № 1-кп/552/326/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

їх захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000205 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 190 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 209 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України,-

встановив:

У судовому засіданні прокурор надав клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Свої клопотання обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим та продовжують існувати на даний час, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам. Просив їх задовольнити.

Захисники обвинувачених заперечували проти задоволення клопотань, зазначивши про те, що ризики, вказані прокурором у клопотаннях, жодним чином не обґрунтовані. Лише тяжкість покарання не може бути підтвердженням ризику переховування обвинувачених від суду. Обвинувачені не здійснювали та не здійснюють впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні. Ані свідки, ані потерпілі із заявами про це до правоохоронних органів не зверталися. Кожен з обвинувачених має постійне місце проживання. Просили змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту або застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачені підтримали позицію своїх захисників.

Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Так, строк дії обраного обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 02.02.2025. До зазначеного часу розгляд даного кримінального провадження закінчено не буде. У зв`язку із цим у судовому засіданні виникло питання щодо продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує те, що вони обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, до взяття їх під варту офіційно не були працевлаштовані та не займалися будь-якою суспільно-корисною діяльністю, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раніше притягалися до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів. З урахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченим злочинів і суворості покарання, яке може бути їм призначене судом в разі доведення їх винуватості, зважаючи на принцип безпосередності дослідження доказів, існують обґрунтовані ризики того, що обвинувачені, розуміючи наслідки покарання, яке їм загрожує, можуть вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані, з метою схилення до зміни показів або відмови від показів взагалі, продовжити злочинну діяльність, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належного дотримання обвинуваченими їх процесуальних прав та обов`язків.

Тому, на думку суду, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченим строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Також, судом враховується характер кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У зв`язку із вищенаведеним, та з урахуванням того, що ризики встановлені судом під час обрання та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не змінилися, і з огляду на те, що до закінчення строку дії запобіжного заходу здійснити розгляд кримінального провадження неможливо, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Обраний відносно кожного обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі кожного обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Доводи захисників про можливість зміни обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді застави, з огляду на характер інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, на думку суду не є переконливими та самі по собі не можуть слугувати підтвердженням належної процесуальної поведінки обвинувачених та відсутності ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено. Зокрема і відсутні дані щодо наявності хронічних хвороб у обвинувачених або погіршення стану здоров`я, які були б несумісні з триманням під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 199, 331 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 30 березня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченими та їх захисниками до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1