Справа № 199/1692/23
УХВАЛА

іменем України

04 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження №0000188 від 20.02.2023, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогам статті 169 КПК України (у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

В обґрунтування скарги зазначив, що 25.05.2023 року за адресою: Дніпропетровська область, с.Орлівщина, вул.Калинова, 44а, працівниками відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області в рамках кримінального провадження №0000188 та на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03.05.2023 року було проведено обшук, в ході якого серед іншого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 12рrо» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 7» ІМЕІ НОМЕР_3 в чорному силіконовому чохлі; флеш накопичувач білого кольору з кришкою, 2 флеш накопичувачі білого кольору без кришки, флеш накопичувач червоно-чорного кольору марки «Sandisk», флеш накопичувач «Emitek», флеш накопичувач чорного кольору «Transcend» ємкістю 4 Gb, Картрідер «Kingston» в якому знаходиться mikro-SD накопичувавч «Арасег» ємкістю 64 Gb; мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 13 pro maks» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 ; IMEІ 2: НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 6» ІМЕІ НОМЕР_6 сірого кольору; мобільний телефон марки «TECNO» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , ІМЕІ 3: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Fly» модель «FF 190» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_10 ІМЕІ 2: НОМЕР_11 , разом з коробкою білого кольору; мобільний телефон марки «NOKIA» білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки «NOKIA» модель «1600» ІМЕІ: НОМЕР_13 без задньої кришки сірого кольору, які належать ОСОБА_4 .

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що на теперішній час вилучене майно, заявнику не повернуто, арешт на вилучене майно накладено не було, повідомлення про підозру станом на звернення до слідчого судді з зазначеним клопотанням заявник ОСОБА_4 не отримував, адвокат ОСОБА_3 просив повернути вищевказане майно, яке було вилучено в ході обшуку за вищевказаною адресою та закрити кримінальне провадження №0000188 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

У судове засідання заявник не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути скаргу без його участі, наполягав на задоволенні скарги.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, згідно яких просили розглянути скаргу без їх участі.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до протоколу обшуку від 25.05.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим ОСОБА_5 проведено обшук вищевказаного домоволодіння, в ході якого виявлено та вилучено серед іншого: мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 12рrо» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 7» ІМЕІ НОМЕР_3 в чорному силіконовому чохлі; флеш накопичувач білого кольору з кришкою, 2 флеш накопичувачі білого кольору без кришки, флеш накопичувач червоно-чорного кольору марки «Sandisk», флеш накопичувач «Emitek», флеш накопичувач чорного кольору «Transcend» ємкістю 4 Gb, Картрідер «Kingston» в якому знаходиться mikro-SD накопичувавч «Арасег» ємкістю 64 Gb; мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 13 pro maks» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 ; IMEІ 2: НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 6» ІМЕІ НОМЕР_6 сірого кольору; мобільний телефон марки «TECNO» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , ІМЕІ 3: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Fly» модель «FF 190» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_10 ІМЕІ 2: НОМЕР_11 , разом з коробкою білого кольору; мобільний телефон марки «NOKIA» білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки «NOKIA» модель «1600» ІМЕІ: НОМЕР_13 без задньої кришки сірого кольору.

Так, згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

У свою чергу, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, встановлений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження, у тому числі, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, та, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 КПК України;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Положення ч.5 ст.171 КПК України та ч.6 ст.173 КПК України визначають чіткі строки звернення слідчого, прокурора до суду з клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема, не пізніше наступного робочого після вилучення майна майно, у якої його було вилучено та не пізніше 48 годин з моменту вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, вилучене перелічене вище майно, під час обшуку перебувають у органу досудового розслідування без належної правової підстави і мають ознаки тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню відповідно до вимог до ч.5 ст.171 КПК України, оскільки вилучені не під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України.

Зміст ч.5 ст. 171 КПК свідчить про обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. У свою чергу, за умови невиконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок негайно повернути особі, у якої його було вилучено.

Отже, станом на сьогоднішній день бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області, яка виразилась у недотриманні належної процедури, позбавляє ОСОБА_4 вільно користуватися, розпоряджатися майном.

Відповідно до частини 1, 5 та 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема рішення Європейського Суду від 09.06.2005 по справі "Бакланов проти російської федерації", Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі "Фрізен проти російської федерації", Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження здійснюється шляхом судового контролю у відповідності до положень ст. 7 КПК України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Так, відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора постановлюється ухвала, яка може бути про скасування рішення прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги.

До компетенції слідчого судді за Кримінально-процесуальним кодексом України належать три групи питань: розгляд клопотань та надання дозволу на проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, які обмежують права і свободи людини та контроль за їх провадженням; надання дозволу на застосування та контроль застосування запобіжних та інших заходів кримінально-процесуального примусу; розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення слідчого та прокурора.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, що можуть бути оскаржені, є вичерпним.

Отже на досудовому провадженні може бути оскаржена не будь-яка бездіяльність слідчого чи прокурора, а тільки та, що передбачена ч.1 ст.303 КПК України. При цьому, бездіяльність, яка полягає в оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Слідчий суддя зазначає, що частина 1 статті 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні та не може визнати бездіяльність прокурора або слідчого, оскільки ст.303 КПК України передбачає оскарження «під час досудового розслідування», яке на теперішній час триває.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга в частині вимог про закриття кримінального провадження №0000188, не віднесена до кола випадків оскарження дій, бездіяльності слідчого, прокурора слідчому судді у порядку ст.303 КПК України та не підпадають під перелік рішень, які може прийняти слідчий суддя відповідно до ст.307 КПК України, внаслідок чого не підлягає задоволенню в цій частині.

Таким чином, слідчий суддя вважає скаргу задовольнити частково та зобов`язати уповноважену особу відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області повернути тимчасово вилучене майно ОСОБА_4 , яке було вилучено 25.05.2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України під час ухвалення даного рішення фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 110, 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження №0000188 від 20.02.2023, - задовольнити частково.

З обов`язати уповноважену особу відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області повернути тимчасово вилучене майно ОСОБА_4 , яке вилучено 25.05.2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 12рrо» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 7» ІМЕІ НОМЕР_3 в чорному силіконовому чохлі; флеш накопичувач білого кольору з кришкою, 2 флеш накопичувачі білого кольору без кришки, флеш накопичувач червоно-чорного кольору марки «Sandisk», флеш накопичувач «Emitek», флеш накопичувач чорного кольору «Transcend» ємкістю 4 Gb, Картрідер «Kingston» в якому знаходиться mikro-SD накопичувавч «Арасег» ємкістю 64 Gb; мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 13 pro maks» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 ; IMEІ 2: НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 6» ІМЕІ НОМЕР_6 сірого кольору; мобільний телефон марки «TECNO» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , ІМЕІ 3: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Fly» модель «FF 190» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_10 ІМЕІ 2: НОМЕР_11 , разом з коробкою білого кольору; мобільний телефон марки «NOKIA» білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки «NOKIA» модель «1600» ІМЕІ: НОМЕР_13 без задньої кришки сірого кольору.

У задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

04.02.2025