Справа № 439/1946/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1067/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 17 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бродівського районного суду Львівської області від 17 вересня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді 60 годин громадських робіт.

На даний вирок суду заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуваний вирок змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підтримку своїх апеляційних вимог покликається, що ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення та на момент постановлення оскаржуваного вироку досяг пенсійного віку, а тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 56 КК України, йому не може бути призначено покарання у виді громадський робіт.

Згідно вироку суду, 07 вересня 2024 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї господарства за адресою: АДРЕСА_1 , розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_10 , під час якого, з метою завершення конфлікту на свою користь, вирішив заподіяти останньому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_10 , з метою завдання останньому тілесних ушкоджень, діючи свідомо, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких для здоров`я ОСОБА_10 , узяв до рук дерев`яну палицю та умисно наніс два удари дерев`яною палицею в район правої ноги ОСОБА_10 . Внаслідок завданих ударів ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні правого стегна, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав подану апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за встановлених місцевим судом обставин, та кваліфікація його дій в апеляційному порядку не оспорюються, а тому судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Перевіривши апеляційні доводи прокурора про неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_7 покарання, колегія суддів визнає такі обґрунтованими.

Так, згідно ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як передбачено положеннями ч.3 ст.56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак, на час постановлення оскаржуваного вироку, з огляду на положення, передбачені ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», досяг пенсійного віку.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував наведені вимоги закону та призначив ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, покарання у виді громадських робіт, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки застосував закон, який не підлягав застосуванню.

Як передбачено п.4 ч.1 ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Санкцією ч.1 ст.125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Ураховуючи конкретні обставини кримінального провадження, враховані місцевим судом обставини, передбачені ст.65 КК України, колегія суддів вважає, що у даному випадку обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, слід призначити інше покарання, а ніж громадські роботи, у межах санкцій цієї статті, а саме у виді штрафу.

Враховуючи встановлене під час апеляційного розгляду, апеляційну скаргу прокурора слід задоволити, а оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 слід змінити у частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 17 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 змінити у частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: