Справа № 709/177/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000025, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2025,

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Триліси, Фастівського району, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, неодружений, не працюючий, особою з інвалідністю, депутатом, учасником бойових дій, АТО (ООС) чи ліквідатором аварії на ЧАЕС не являється, в лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, раніше судимий:

-01.08.2019 Андрушівським судом Житомирської області, за ч. З ст. 185 КК України, з роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання в випробувальним терміном на 1 рік;

-10.06.2020 Попільнянським районним судом Житомирської області, за ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі;

-21.09.2020 Попільнянським районним судом Житомирської області, за ч. З ст. 185 КК України до 3-х років 7-ми місяців позбавлення волі. 01.12.2022 звільнений умовно- достроково на 1 рік 1 місяць 11 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті,

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , відносно своєї тітки ОСОБА_5 , з якою спільно проживають, вчинив фізичне насильство, яке виражалось у завданні тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Так, ОСОБА_4 12 січня 2025 року близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час також знаходилася його тітка - ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, на ґрунті виниклих неприязних відносин, маючи умисел спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень останній, під час розвороту ударив потерпілу ОСОБА_5 правою рукою по тулубу, внаслідок чого остання упала на підлогу в приміщенні будинку, в подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, підійшов до тітки ОСОБА_5 , яка знаходилася на лівому боці на підлозі та умисно наніс чотири удари правою та лівою ногою в районі ребер ОСОБА_5 , внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з переломами 9-го, 10-го, 11-го ребер зліва, що згідно висновку експерта КУ « Черкаського обласного бюро судово-медичної експертизи» № 05-8-01/14 від 16.01.2025, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, у зв`язку з тривалим розладом здоров`я.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

ІІ. Позиція обвинуваченого

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в умисному спричиненні потерпілій середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто в умисному ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я визнав повністю та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, не оспорює обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію.

У скоєному щиро кається, просить суд його суворо не карати, призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася. Потерпіла до суду звернулася з письмовою заявою від 26.02.2025, за змістом якої просить проводити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 без її участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить призначити мінімальне покарання.

ІІІ. Оцінка Суду

Визначаючи обсяг доказів, що підлягають дослідженню, порядок їх дослідження, суд з`ясував думку прокурора та обвинуваченого.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє суть обвинувачення та обставини справи.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено обмеження права на апеляційне оскарження вироку суду з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Як показав ОСОБА_4 у судовому засіданні, він дає покази правдиво, повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення.

У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у справі суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів, оскільки немає жодного сумніву в добросовісності та істинності позиції обвинуваченого, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

За вказаних обставин суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілій.

ІV. Призначення покарання

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК є щире каяття, котре проявилося в критичній оцінці ним свого діяння.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, бере до уваги, що санкція ч. 1 ст. 122 КК передбачає альтернативні види покарань.

Відповідно до статті 65 КК суд урахував те, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв діяння, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України яке є нетяжким злочином, особу винного, котрий на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, притягувався до кримінальної відповідальності та має не зняту судимість, його вік, матеріальний та сімейний стан, за місце проживання характеризується посередньо, а також те, що він офіційно непрацевлаштований, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та обставин, які обтяжують таке, позицію потерпілої про відсутність майнових претензій до обвинуваченого.

За таких обставин суд, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості, призначає ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Проте Суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів в цьому конкретному випадку враховує індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, те що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).

Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_4 положень статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим діянням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань Суд не знаходить.

VI Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано. Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: консультативний висновок спеціаліста від 13.01.2025, виданий КНП «Чорнобаївська БПЛ» на 1 арк., заключення Відділу променевої діагностики КНП «Чорнобаївська БПЛ» на 3 арк., які зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000025 від 13.01.2025 залишити у матеріалах кримінального провадження.

За цих підстав, керуючись статтями 349, 368, 370-371, 373-374, 376, 382 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

1. Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 122 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

2. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

3. Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_4 :

3.1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3.3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

3.4 виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_4 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

5. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

6. Речові докази по справі: консультативний висновок спеціаліста від 13.01.2025, виданий КНП «Чорнобаївська БПЛ» на 1 арк., заключення Відділу променевої діагностики КНП «Чорнобаївська БПЛ» на 3 арк., які зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000025 від 13.01.2025 залишити у матеріалах кримінального провадження № 0000025 від 13.01.2025.

7. Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

8. Вирок суду може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 394 КК України - судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1