Провадження № 1-в/761/58/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, із застосуванням відеоконференції із засудженим ОСОБА_5 , клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку Макарівського районного суду Київської області від 29.11.2021 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

В С Т А Н О В И В :

У провадження Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку Макарівського районного суду Київської області від 29.11.2021 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Клопотання мотивовано тим, що вироком Макарівського районного суду Київської області від 29.11.2021 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі та за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, та враховуючи, що шкода, заподіяна потерпілим не перевищує 3 тисяч грн., а тому з урахуванням змін в законодавстві, засуджений ОСОБА_5 просив перерахувати йому строк відбування покарання, та звільнити від відбування призначеного покарання за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив звільнити його від відбування покарання, призначеного за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України.

Представник ДУ «Київський слідчий ізолятор» - ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив, що сума викраденого майна є значно більшою прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленою Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік», а також вирок Макарівського районного суду Київської області від 29.11.2021 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України врахований вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.08.2023.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання, мотивуючи свої доводи тим, що сума викраденого ОСОБА_5 за першим епізодом вчинення кримінального правопорушення крадіжки значно перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленої Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік», а інші епізоди крадіжок, вчинені ОСОБА_5 , пов`язані із проникненням.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, матеріали особової справи відносно ОСОБА_5 , суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч.2 ст.74 КК України, особа засуджена за діяння, караність якого усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Згідно з положеннями вказаного закону, статтю 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої - дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_5 засуджений вироком Макарівського районного суду Київської області від 29.11.2021 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 22 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі.

При цьому, вироком Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 21.08.2023, ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України, до 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно в строк призначеного за вироком Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 21.08.2023 ОСОБА_5 зараховано частково відбуте покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 29.11.2021, та остаточно визначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Таким чином, вироком Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 21.08.2023 ОСОБА_5 призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за вироком Макарівського районного суду Київської області від 29.11.2021.

В той же час, в матеріалах особової справи відносно засудженого ОСОБА_5 відсутні відомості, що судом у відповідності до ч. 2 ст. 74 КК України, було вирішено питання звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 21.08.2023, що у свою чергу було б підставою для вирішення питання про звільнення від відбування покарання призначеного вироком Макарівського районного суду Київської області від 29.11.2021 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином, враховуючи, що положеннями ст. 26 КПК України визначено, що, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом, а ОСОБА_5 не ставить перед судом питання про можливість його звільнення від відбування покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 21.08.2023, суд не вбачає підстав для приведення вироку Макарівського районного суду Київської області від 29.11.2021 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Таким чином, у задоволенніклопотання засудженого ОСОБА_5 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.5, 70, 74, 185 КК України, ст. 51 КУпАП, ст.ст.26, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку Макарівського районного суду Київської області від 04.11.2021 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя