Справа № 627/1084/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2024с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Краснокутську кримінальне провадження №0000462 від 05.09.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Кленове Богодухівського району Харківської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, не працюючу, не заміжню, таку, що має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , таку, що не має судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

26.08.2024, близько 08:30, ОСОБА_4 перебувала у приміщенні «Укрпошти», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де побачила, що ОСОБА_6 поклала гаманець, банківську картку та документи до власної жіночої сумки, яку залишила без нагляду. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення банківської карти з подальшою метою зняття з неї грошових коштів.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне викрадення банківської картки ОСОБА_4 , скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за її діями ніхто не спостерігає, так як ОСОБА_6 спілкувалася з працівникам пошти, ОСОБА_4 діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, підійшла до сумки, яка належить ОСОБА_6 , відкрила її та викрала з гаманця банківську картку жовтого кольору з надписом «Raiffeisen Bank Aval» VISA НОМЕР_1 , після чого сховала її до карману штанів, в які була одягнута та покинула місце злочину.

Крім того, встановлено, що 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, затверджений Законом України N?2102-1Х від 24.02.2022, який в подальшому не одноразово продовжувався, останній раз 23.07.2024 відповідно до Указу Президента України №469/2024 від 23.07.2024.

26.08.2024, ОСОБА_4 після викрадення банківської картки ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів ОСОБА_6 , які зберігаються на викраденій банківській картці, прийшла до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де починаючи з 14:23 до 15:56 години та о 16:21, реалізовуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, розрахувалася 12 разів за продуктові та продовольчі товари раніше викраденою нею банківською карткою «Raiffeisen Bank Aval» VISA НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 , на суму 3546,50 грн.

Також, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний, прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 26.08.2024, починаючи з 15:58 до 16:11 години та з 15:58 до 16:11 години та з 16:53 до 17:30 години, перебуваючи в магазині «SHOP PRODUKTY», який розташований за адресою: вул. Панаса Луньова, №7, с. Пархомівка Богодухівського району Харківської області, діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, розрахувалася 15 разів за продуктові та продовольчі товари викраденою банківською карткою «Raiffeisen Bank Aval» VISA НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 , на суму 5973 грн.

Крім того, 26.08.2024, починаючи з 16:27 до 16:36 години, ОСОБА_4 знаходилася в магазині «SHOP TALISMAN», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, розрахувалася 3 рази за продуктові та продовольчі товари викраденою банківською карткою «Raiffeisen Bank Aval» VISA НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 , на суму 1419,50 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна реалізувала свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, та у період часу з 14:23 по 17:30 години 26.08.2024 витратила грошові кошти з банківської картки «Raiffeisen Bank Aval» VISA НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 , чим завдала своїми протиправними діями матеріальної шкоди останній на загальну суму 10 939 грн.

Крім того, встановлено, що 27.08.2024 ОСОБА_4 , керуючись єдиним продовжуваним умислом та корисливим мотивом, маючи на меті незаконне збагачення, взяла викрадену банківську картку «Raiffeisen Bank Aval» VISA НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 , та пішла до магазину «SHOP PRODUKTY», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де о 10:04 годині та у період часу з 19:24 до 19:38 години, діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, розрахувалася 6 разів за продуктові та продовольчі товари викраденою банківською карткою «Raiffeisen Bank Aval» VISA НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 , на суму 4075,75 грн.

Крім того, 27.08.2024, ОСОБА_4 знаходилася в магазині «SHOP TALISMAN», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , продовжувала реалізовувати свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна о 10:12 годині розрахувалася за продуктові та продовольчі товари викраденою банківською карткою «Raiffeisen Bank Aval» VISA НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 , на суму 383 грн.

Також, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний, прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 27.08.2024, у період часу з 12:29 до 12:34 години, та з 17:06 до 17:13 години, перебуваючи в магазині «BOGATYR», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, розрахувалася 8 разів за продуктові та продовольчі товари викраденою банківською карткою «Raiffeisen Bank Aval» VISA НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 , на суму 1552 грн.

Отже, ОСОБА_4 діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна реалізувала свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та витратила грошові кошти з банківської картки «Raiffeisen Bank Aval» VISA НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 , чим завдала останній матеріальної шкоди на загальну суму 6010,75 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю, обставини справи викладені у обвинувальному акті підтвердила. Пояснила, що 26.08.2024, перебуваючи у приміщенні «Укрпошти» за адресою: АДРЕСА_2 , побачила, що ОСОБА_6 залишила без нагляду свою сумку, після чого ОСОБА_4 впевнилася, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла да сумки, яка належить ОСОБА_6 , та дістала з неї гаманець, з якого вкрала банківську карту останньої, після чого, покинула приміщенні «Укрпошти». Пояснила суду, що мала намір заволодіти усіма наявними на банківському рахунку потерпілої коштами, які планувала витратити на потреби своїх неповнолітніх дітей з метою придбання для них продуктів харчування та засобів гігієни, що і було вподальшому нею зроблено 26.08.2024 та 27.08.2024. Обвинувачена зазначила, що кримінальні правопорушення скоїла через потребу в грошових коштах. Запевнила, що у вчиненому щиро розкаялася, має намір компенсувати завдану потерпілій матеріальну шкоду по 5000 грн. кожного місяця за рахунок соціальних виплат, які вона отримує. Зазначила, що надалі подібної поведінки зі свого боку не допускатиме, просила суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у відкрите судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява якою остання просить суд розглядати справу без її участі. Претензій морального характеру до обвинуваченої не має, просила суд посприяти у тому щоб обвинувачена компенсувала їй завдану матеріальну шкоду, при вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання покладалася на розсуд суду.

Враховуючи пояснення обвинуваченої, повне визнання нею своєї вини, а також те, що обвинувачена не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченої, письмових матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів та письмових доказів щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, доведена повністю, її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України тобто викрадення офіційних документів, з корисливих мотивів; за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає відповідно до ст. 66 КК України її щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєних кримінальних правопорушень, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, та усвідомленні негативних наслідків, що настали, про що особисто зазначила у судовому засіданні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає відповідно до ст. 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше в силу ст. 89 КК України не судима, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з наступними її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченої, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття), наявність обставини, яка обтяжує покарання (вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку), враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться: за ч. 1 ст. 357 КК України - до кримінального проступку, за ч. 4 ст. 185 КК України - до тяжких злочинів, враховуючи обставини справи, ставлення обвинуваченої до вчиненого, той факт, що матеріальна шкода обвинуваченою не відшкодована, позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка претензій морального характеру до обвинуваченої не має, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкцій інкримінованих статей: за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 5 років позбавлення волі.

Зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченої, з урахуванням позиції прокурора та потерпілої, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без її ізоляції від суспільства, а відтак, наявні підстави для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарань з іспитовим строком на три роки. На період іспитового строку слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченій не обирався, у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 394, 395 КПК України -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

-за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на 3 /три/ роки, якщо остання протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-порошок «Savex premium», 3,45 кг; Туалетний папір Обухівський 4 рулона; Гель для душу «Зимова феєрія Армони» 1000 мл; LED Lamp «Horor electric», Duramax-12, 12W, 1150 Im; Фарба латексна водно-дисперсійна для стель та стін «Comfort Home» 4 кг; Шампунь «Shamtu», 600 мл; Кондиціонер для білизни «Sapfir Blues», 900 мл; Гель для душу «Shick Nectar Chocolate», 400 г; Вологі серветки «Dr.Nice», зелений чай 100 шт; 3 стакана прозорі, з написом «Україна», приблизно по 300 мл; 11)Прокладки «Always ultra normal», 1 шт; Відбілювач «Персолька плюс», 250 г; Тверде мило «Crand Шарм», 140 г; Тверде мило дитяче «Актив Baby», 70 г; Крем дитячий «Петрушка FitoDoctor», 44 г; Кава розчина в прозорому пакеті, приблизно 150 г; Зубна паста «CareAll» vitamin A/D, 113 г; 4 скляні чашки, білого кольору, з малюнками гномів, приблизно по 250 мл; Краска для малювання, 2 шт, по 600 г; Борошно пшеничне «WFP», 2 кг, які зберігаються в камері схову речових доказів СПД N?1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, повернути ОСОБА_4 ;

-банківську карту «Raiffeisen Bank Aval» VISA НОМЕР_1 та виписку по картковому рахунку, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження N?0000462 - залишити в матеріалах кримінального провадження N?0000462.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1