Провадження № 1-кп/522/2988/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2024 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000744 від 04.06.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Березіно, Тарутинського району, Одеської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-04.03.2011 року Першотравневим міським судом Миколаївської області за ч.1 ст.122, п.п.9,12 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 309, ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі. Звільнився 07.04.2017 року умовно-достроково на 2 роки 11 місяців 18 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

суд-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в У країні" від 08.05 2024 року №3684-ІХ, продовжено з 14.05.2024 року строком на 90 діб, а також що було посилено кримінальну відповідальність за вчинення корисливих злочинів проти власності відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 31.05.2024 року, близько 14 год. 50 хв., ОСОБА_4 перебуваючи поряд із сміттєвими баками за адресою: АДРЕСА_1 та помітивши на асфальтній поверхні мобільний телефон «Хіаоші Redmi LIT Pro», в корпусі сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 і, усвідомлюючи, що річ загублена і власник розшукуючи телефон повернеться за вказаною адресою, реалізовуючи раптово виниклий корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що його дії непомітні для оточуючих, підібрав із підлоги вищевказаний мобільний телефон, вимкнув його та поклав до одного із карманів власного одягу, після чого повідомивши потерпілій, яка розшукуючи телефон, прийшла до сміттєвих баків, неправдиву інформацію про те, що не бачив її телефона, залишив місце скоєння кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 18 002 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та підтвердив, що 31.05.2024 року, приблизно о 14 год.,50 хв., в умовах воєнного стану, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 таємно викрав мобільний телефон «Хіаоші Redmi LIT Pro», вартістю 18002 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_8 . У вчиненому щиро покаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпіла ОСОБА_8 до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням думки прокурора, обвинуваченого, захисника суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_4 .

Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 зі змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.

Приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він офіційно не працевлаштований, хоча і працював у період вчинення кримінального правопорушення по найму, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, що свідчить про його осудність. Матеріальних збитків в результаті вчинення кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_8 не спричинено в зв`язку із поверненням викраденого майна про що є відповідна розписка. Також суд враховує і стан здоров`я ОСОБА_4 , якій має наступні захворювання: А 15.1 туберкульоз легені, В 22.2 хвороба зумовлена ВІЛ, з проявами синдрому виснаження, кл. ст. IV, цироз печінки.

Крім того, зважив суд і на те, що обвинувачений ОСОБА_4 має непогашену судимість за вироком Першотравневого міського суду Миколаївської області від 04.03.2011 року та на те, що його було звільнено з місць позбавлення волі 07.04.2017 року умовно-достроково від відбування покарання на строк 2 роки 11 місяців та 18 днів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також характер і спосіб вчинення злочину в сукупності зі ставленням обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого, зваживши на дані про особу останнього, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та таких, що його обтяжує, суд приходить до висновку про призначення винному основного покарання у виді позбавлення волі в межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Водночас, умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами 1, 2 цієї статті, суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. При цьому, статтею 76 цього Кодексу визначено коло обов`язків, які суд покладає на особу в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження в сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, зваживши на позиції сторін кримінального провадження в судових дебатах про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою протягом іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Рішення щодо речових доказів прийняти на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 100, 349,369-371,373-374, 376, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3(три) роки.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 і пункту 2 частини 3 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період часу з 01.07.2024 року по 02.12.2024 року, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Хіаоші Redmi LIT Pro», - вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_8 ; DVD-диск із відео файлами - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокуророві.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: