№ 1-кп/756/943/25
В И Р О К

іменем України

04 березня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу положень ст. 89 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

10 жовтня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час доби, між ОСОБА_6 , який є військовослужбовцем, та ОСОБА_7 , які перебували за адресою: АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, і бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_7 удари кулаками правої та лівої рук по голові, тулубу та кінцівках останньої, внаслідок чого ОСОБА_7 отримала наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму: садна (без опису морфології) крововилив у речовину головного мозку важкого ступеня; субдуральний крововилив над лобно-скронево-тімяною ділянкою (яка обумовила розвиток небезпечно-загрозливих для життя явищ - зміщення сердечних структур мозку) синець на спинці носа з розповсюдженням на підочні та скроневі ділянки, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження та множинні садна (без опису морфології) тулуба та кінцівок, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, однак відмовився давати показання по суті обвинувачення.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 10 жовтня 2024 року, за адресою: АДРЕСА_2 , між нею та ОСОБА_6 виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_6 почав наносити їй удари кулаками по голові, тулубу та кінцівках, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження.

З дослідженого в судовому засіданні висновку експерта № 042/1-346-2024 від 03.12.2024 вбачається, що дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_7 свідчать про те, що на момент звернення за медичною допомогою 20.10.2014 о 10 год. 41 хв., у неї мали місце наступні тілесні ушкодження:

-закрита черепно-мозкова травма: садна (без опису морфології) крововилив у речовину головного мозку важкого ступеня; субдуральний крововилив над лобно-скронево-тімяною ділянкою (яка обумовила розвиток небезпечно-загрозливих для життя явищ - зміщення сердечних структур мозку) синець на спинці носа з розповсюдженням на підочні та скроневі ділянки, яка за критерієм небезпеки для життя відноситься до тяжкого тілесного ушкодження;

-множинні садна (без опису морфології) тулуба та кінцівок, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворились від травмуючої дії тупого (тупих) предмету (предметів).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в судовому засіданні доведена в повному обсязі і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії ОСОБА_6 повинні бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились в нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, вчиненим із прямим умислом.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, зокрема те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, неодружений, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація», за місцем проживання характеризується негативно.

Також, суд враховує те, що ОСОБА_6 , згідно копії довідки № 2084/10361 від 22 жовтня 2024 року, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 з 31 серпня 2024 року за призовом під час мобілізації. Разом з цим, відповідно до копії витягу з наказу № 254 від 01 вересня 2024 року, ОСОБА_6 перебуває у відриві, і станом на 01 вересня 2024 року не прибув до військової частини.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі оскільки вважає, що з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину та особи винного, його перевиховання та виправлення не можливі без відбування вказаного покарання.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого статей 69, 75 КК України.

Враховуючи обраний вид покарання, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, приймаючи до уваги обставини, визначені пунктами 2, 3, 5 ст. 178 КПК України, вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити без зміни обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, 04 березня 2025 року потерпіла ОСОБА_7 подала цивільний позов до цивільного відповідача ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Цивільний позов ОСОБА_7 мотивований тим, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 їй була спричинена матеріальна та моральна шкода. Зазначає, що нею були витрачені грошові кошти у розмірі 4 128,76 грн. на лікування. Розмір завданої моральної шкоди ОСОБА_7 оцінила у розмірі 500 000 грн. Вказує, що протиправні дії ОСОБА_6 завдали їй тяжких моральних страждань, які виразились, зокрема, у втраті працездатності, проблемах з опорно-руховим апаратом та шрамах на обличчі, а також було порушено нормальні життєві зв`язки позивача.

Таким чином, посилаючись на положення статей 1166, 1167 ЦК України позивач просить суд стягнути на користь ОСОБА_7 з обвинуваченого ОСОБА_6 шкоду, яка заподіяна внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 504 128, 76 грн., з яких 500 000 грн. - спричинена моральної шкоди, а 4 128,76 грн.- матеріальна шкода у вигляді витрат на лікування.

Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов потерпілої визнав в частині матеріальної шкоди. В іншій частині позов не визнав.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали заявленого цивільного позову, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як зазначено вище, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: ОСОБА_6 є винним в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 пред`явлений цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди визнав в повному обсязі, суд вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 моральної шкоди, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд вважає доведеним факт завдання моральної шкоди ОСОБА_7 , що виразилося у нервовому потрясінні, перенесеному стресі та стражданні у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , щодо стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок неправомірних дій обвинуваченого.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення за рахунок відповідача.

Суд, при визначені розміру відшкодування потерпілій ОСОБА_7 моральної шкоди враховує ступінь вини ОСОБА_6 , тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої, а також її страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, виходячи з засад розумності, виваженості, справедливості, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_6 на її користь компенсацію моральної шкоди в сумі 250 000 грн., що буде відповідати засадам розумності та справедливості, не призведе до збагачення позивача та не поставить в край тяжкий матеріальний стан ОСОБА_6 .

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 22 жовтня 2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили, - залишити без зміни.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду у розмірі 4 128 (чотири тисячі сто двадцять вісім) гривень 76 копійок та 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень на відшкодування завданої моральної шкоди.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року на майно, а саме належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Meizu» М6Т, моделі М811Н, з номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Речові докази по справі, а саме:

-мобільний телефон марки «Meizu» М6Т, моделі М811Н, з номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , - повернути ОСОБА_6 ;

- оптичні диски та флеш накопичувач, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; Код отримувача ; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026006; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження).

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1