Провадження №: 1-кс/755/1180/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного в суду м. Києва, заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002677 від 28.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України,

за участю учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла зазначена заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002677 від 28.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України.

Заява мотивована тим, що 31.03.2025 року обвинувачений направив захиснику - адвокату ОСОБА_6 документи, що підтверджують поважність причин його неявки в судове засідання. В подальшому, захисником було подано клопотання про участь обвинуваченого у судовому засіданні в режимі відеоконференції з власних технічних засобів та під час судового засідання передано головуючому судді ОСОБА_4 медичну документацію обвинуваченого, яка засвідчувала наявність у останнього інфекційного захворювання. Проте, як стверджує сторона захисту, суддя ОСОБА_4 відмовив адвокату ОСОБА_6 у задоволенні зазначених клопотань та не долучив до матеріалів кримінального провадження документацію, яка підтверджувала причини неявки ОСОБА_3 в судове засідання. Обвинувачений стверджує, що суддя ОСОБА_4 грубо порушив основні засади кримінально-процесуального судочинства з метою обмеження його у реалізації прав, передбачених КПК України, чим проявив упереджене ставлення до сторони захисту вцілому. Вказав, що у такий спосіб суддя ОСОБА_4 надав перевагу стороні обвинувачення, адже одразу після цього прокурором було подано клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі обвинуваченого у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник заявника - адвокат ОСОБА_6 підтримав заяву про відвід судді ОСОБА_4 та просив її задовольнити, у зв`язку із фактичними обставинами, зазначеними в мотивувальній частині.

Прокурор заперечив проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_4 , вказавши на відсутність підстав для її задоволення.

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 повідомлявся про час та місце розгляду заяви, проте можливістю приймати участь в судовому розгляді та надати пояснення стосовно зазначених обставин не скористався.

До початку судового розгляду 07.04.2025 року на адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 про відкладення судового засідання, у зв`язку із перебуванням обвинуваченого на стаціонарному лікуванні, проте суд не знаходить підстав для його задоволення, оскільки обвинувачений був представлений в ході судового розгляду захисником, котрий скористався можливістю висловити спільну та попередньо узгоджену правову позицію сторони захисту стосовно питання про відвід судді ОСОБА_4 . Слід окремо наголосити увагу, що необгрунтоване затягування розгляду заяви про відвід може вплинути на розумність строків розгляду основного кримінального провадження, що на переконання суду, не є виправданим у вказаному випадку.

Інші учасники кримінального провадження повідомлялися належним чином, в судове засідання не прибули, клопотання про відкладення до суду не надходили, проте їх неявка не перешкоджає розгляду зазначеної заяви про відвід судді.

Дослідивши матеріали заяви про відвід, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002677 від 28.07.2023, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України (справа 755/17821/23).

До початку судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_3 було подано до Дніпровського районного суду м. Києва подано заяву про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , з мотивів незадоволення клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про долучення до матеріалів кримінального провадження медичної документації обвинуваченого та про участь ОСОБА_3 в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку із застосуванням власних технічних засобів.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Варто наголосити увагу, що пункт 1.1. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23 (далі - Принципи) встановлює, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Згідно з пунктами 27, 28, 30 рішення Суду у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24.02.1993 року; пунктом 42 рішення Суду у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) від 28.10.1998 року, заява № 33958/96 наявність безсторонності згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечує суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (Рішення Суду у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), від 10.06.1996, пункт 38).

Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (Рішення Суду у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007, заява № 7577/02, пункт 66).

Між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (Рішення Суду у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013, заява № 21722/11, пункт 105).

Сама ж по собі незгода з діями судді у кримінальному провадженні не є підставою відводу у розумінні ст. 75 КПК України.

Окрім того, стороною захисту не надано жодних доказів, які б підтверджували наведені в мотивувальній частині заяви про відвід судді обставини, що позбавляє суд об`єктивної можливості переконатися у істинності вказаних тверджень.

За таких підстав, суд проаналізувавши матеріали заяви про відвід у порядку ст. 94 КПК України, не вбачає передумов для відводу судді з підстав наведених захисником, у порядку ст. 75 указаного Кодексу.

Керуючись ст.ст. 1-29, 75, 76, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002677 від 28.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Суддя: