Справа № 587/144/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001810 від 16 жовтня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля, Донецької області, азербайджанця, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

1)вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07.12.2022 за ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік,

2)вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.05.2023 за ч.2 ст. 309, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць, ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13.06.2024 звільнений умовно достроково на невідбутий строк 04 місяці 14 днів,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правпопорушення за наступних обставин.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13.06.2024, розглянуто подання Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військово служби за контрактом, згідно ст. 81-1 КК України, та встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого ОСОБА_5 .

Разом з тим, згідно вказаної ухвали суду, визнано наявність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання та для проходження військової служби за контрактом, визначених ст. 81-1КК України та ЗУ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо запровадження інституту умовно-дострокового звільнення осіб від відбування покарання для безпосередньої їх участі в обороні країни, захисті її незалежності та територіальної цілісності» від 08.05.2024 № 3687-ІХ та звільнено умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 від відбування невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

13.06.2024 ОСОБА_5 на добровільній основі уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу до закінчення особливого періоду.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.06.2024 року за №175 солдата ОСОБА_5 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 21.06.2024 № 62-РС на посаду стрільця 3 стрілецького спеціалізованого відділення 3 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ), поставлено на всі види забезпечення.

Згідно вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, та умов укладеного контракту, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , проходячи військову службу в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 24 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу, ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем військової служби за контрактом і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасового незаконного ухилення від її проходження, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, а саме 18.09.2024 року о 08:00 год самовільно залишив місце служби тимчасове місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 та у подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього до 06.12.2024.

У подальшому, 06.12.2024 року 12:30 год. старшим слідчим в особливо важливих справах Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві,у порядку ст. 208 КПК солдата ОСОБА_5 затримано.

Солдат ОСОБА_5 з 08:00 год. 18.09.2024 по 12:30 год. 06.12.2024 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково і пояснив, що 18 вересня 2024 року зранку пішов з військової частини. Підійшов до замкомбата Коротких та віддав йому автомат, сказав йому «можеш мене не ждати». Зловив попутку і поїхав до м.Суми. Винаймав житло у м.Суми, працював не офіційно. Через 2 неділі зателефонував побратим, запропонував зустрітись. Коли вони з ним зустрілись то під`їхав їх лейтенант, забрав його до військової частини у АДРЕСА_2 . Він сказав, що знову піде у сзч, на що лейтенант відповів, що роби що хочеш. І він знову пішов у сзч. Був у сзч до 06.12.2024, до поки одного дня до нього на вулиці не підійшли працівники поліції та ТЦК, перевірили його по базі даних та виявили, що він перебуває у розшуку. Залишив частину тому, що була погана атмосфера, так як він ніс службу з особами, які раніше відбували покарання, вели себе погано. Часто пропадали речі, але керівництво на це не реагувала та не вживало ніяких заходів. Було погане ставлення командування до нього, не пускали до магазину, на похорони. В частині він займав посаду солдата стрільця. Відбував покарання за вироком суду, залишилось до звільнення три місяці, він не витримав побоїв у місцях позбавлення волі і підписав контракт на проходження військової служби. Проходив навчання у кривому розі. Потім був направлений у Сумську область. Був задіяний у бойових діях у Курській області. Коли перебував у сзч на лікарняному не перебував, самостійних заходів на повернення не вживав.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України повністю доведена сукупністю зібраних та перевірених в судовому засіданні належних та допустимих доказів, які є достатніми та взаємопов`язаними.

Відповідно до повідомлення тво командир військової частини НОМЕР_1 24.09.2024 звернувся до директора територіального управління ДБР розташованого у м.Полтава та прокуратури з повідомленням про кримінальне правопорушення вчинене солдатом ОСОБА_5 ( а.с.33).

Згідно з актом службового розслідування від 21.09.2024 у діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України, самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинені в умовах воєнного стану, або в бойовій обстановці, оскільки був відсутнім понад 3 доби. ( а.с.34-37)

Відповідно до наказу командира військової частини ОСОБА_6 (з адміністративно-господарської діяльності) №5272 від 18.09.2024 наказано провести службове розслідування стосовно солдата ОСОБА_5 ( а.с.38)

Відповідно до рапорту командира стрілецького спеціального батальйону ОСОБА_7 від 18.09.2024 наданого командиру військової частини НОМЕР_1 , 18.09. 2024 року о 07:00 год з під час проведення перевірки наявності особового складу стрілецького спеціалізованого батальйону в базовому таборі( АДРЕСА_2 ) командир 1 стрілецької спеціалізованої роти ОСОБА_8 було виявлено відсутність стрільця 3 стрілецького спеціалізованої роти стрілецької спеціалізованого батальйону(ШКВАЛ) солдата ОСОБА_5 . На телефонні дзвінки солдат ОСОБА_5 не відповідає. За медичною допомогою до медичної роти не звертався. Його місцезнаходження не відоме. Зброя закріплена за солдатом ОСОБА_5 знаходиться в підрозділі. ( а.с.38 зв.б.)

Відповідно до рапорту командира стрілецького спеціального батальйону ОСОБА_7 від 21.09.2024 наданого командиру військової частини НОМЕР_1 , станом на 21.09. 2024 року стрілець 3 стрілецького спеціалізованого відділення 2 стрілецького спеціалізованого взводу 1 роти стрілецької спеціалізованого батальйону(ШКВАЛ) солдат ОСОБА_5 відсутній на військовій службі понад 3 доби з 18.09.2024 до розташування підрозділу не прибув, місце його знаходження невідоме. На телефонні дзвінки солдат ОСОБА_5 не відповідає. За медичною допомогою до медичної роти не звертався. Його місцезнаходження не відоме. Зброя закріплена за солдатом ОСОБА_5 знаходиться в підрозділі. ( а.с.39)

Відповідно до довідки-доповіді про самовільне залишення розташування підрозділу( без зброї) військовослужбовцем стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 солдатом ОСОБА_5 ( а.с.39 зв.б.)

Відповідно до довідки-доповіді про набуття ознак кримінального правопорушення в діях військовослужбовця стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 солдатом ОСОБА_5 ( а.с.40.)

Відповідно до витягу з наказу від 20.07.2024 №205 солдата ОСОБА_5 стрільця 3 стрілецького спеціалізованого відділення 3 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону, направлено з метою успішного виконання бойових завдань та ведення бойових дій у відрядження в Сумську область з 20.07.2024 (а.с. 41)

Відповідно до витягу з наказу від 22.09.2024 №5377 завершено службове розслідування відносно солдата ОСОБА_5 ( а.с.48-50)

Відповідно до контракту про проходження військової служби у ЗС України на посадах осіб рядового складу ОСОБА_5 був укладений контракт(а.с.51-52)

З довідки військово-лікарської комісії №11 від 08.06.2024 ОСОБА_5 придатний до військової служби( а.с.530

Відповідно до протокола затримання від 06.12.2024 ОСОБА_5 був затриманий 06.12.2024 о 12 год 30 хв слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві.( а.с.54-57)

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що є старшим офіцером юридичної служби у військовій частині НОМЕР_1 та з отриманих документів, а саме рапортів та пояснень, йому стало відомо, що ОСОБА_5 відсутній на військовій службі понад 3 доби. На контакт він не виходив, документів про причини об`єктивної відсутності не надавав. Коли саме точно це відбувалось не пам`ятає, так як таких випадків у частині багато, у вересні 2024 року військова часина постійно переміщалась у Сумському районі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив,, що є юристом військової частини НОМЕР_1 . 18.09.2024 ОСОБА_5 самовільно покинув підрозділ, який був розташований у с.Кияниця, Сумського району, після цього не виходив на зв`язок. Заходи щодо встановлення його місця знаходження не дали результатів. Після цього станом на 21.09. був відсутнім протягом 3 днів і знову заходи, щодо його розшуку не дали результатів. На 10 день було завершено службове розслідування. Йому ця інформація була відома з рапортів, довідок-доповідей, так як він переглядав службове розслідування будучи юристом.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує ч.5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стан.

За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має на меті не тільки кару, а має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а саме, те що кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного ОСОБА_5 , на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебував, має молодий вік, за місцем служби характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд визнає те, що обвинувачений активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю кримінального правопорушення та встановленню істини по справі.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, особи обвинуваченого, наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо лише в ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_11 в мінімальних межах санкцій ч. 5 ст. 407 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, відсутні правові підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (ст. 69 КК України) або ж звільнення від покарання з випробуванням (ст. 75 КК України), адже Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13.12.2022 встановлено заборону для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України у разі засудження за кримінальні правопорушення, передбачені статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинені в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Тому підстав для застосування норм ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, особи обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо лише в ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_12 в мінімальних межах санкцій ч. 5 ст. 407 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому в даному кримінальному провадженні обрано у вигляді утримання під вартою.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2023 року, яким він засуджений за ч.2 ст.309 КК, ч.1 ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 місяць.

Запобіжний захід відносно обвинуваченогозалишити утримання під вартою, рахуючи строк відбування покарання з 06 грудня 2024 року - моменту фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1