Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2025 року м. Рівне

Справа № 570/3070/24

Провадження № 11-кп/4815/339/25

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальні провадження №0000186, №0000390 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2024 року стосовно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Квасилів, Рівненського району, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 361 Кримінального кодексу України (далі - КК),

у с т а н о в и л а :

Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 190 КК на два роки обмеження волі, за ч.4 ст. 185 КК на п`ять років позбавлення волі, за ч.1 ст. 361 КК на два роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК, з урахуванням положень ст. 72 КК, остаточне покарання визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК, з урахуванням положень ст. 72 КК, остаточне покарання за сукупністю вироків призначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 23.04.2024 у виді на п`яти років і одного місяця позбавлення волі

Також вказаним рішенням суду вирішено питання стосовно речових доказів та процесуальних витрат по справі.

Згідно вироку суду ОСОБА_5 , 22.05.2024 близько 16 год. 00 хв., перебуваючи у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого матеріального збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 , у користуванні якого перебувавав велосипед марки "CHAMPION FLEX 29", вартістю 6 110 грн., та який належить власнику ОСОБА_9 , отримав від ОСОБА_8 вказаний велосипед під приводом здійснення поїздки в особистих справах.

Цього ж дня, тобто 22.05.2024, ОСОБА_5 , після заволодіння чужим майном велосипедом марки "CHAMPION FLEX 29", вартістю 6 110 грн., шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 , передав його до ТОВ «Ломбард «Дім Мікрофінанс» з метою отримання для себе фінансової вигоди, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду у вказаному розмірі.

Крім того ОСОБА_5 , у порушення вимог ст. ст. 13, 41 Конституції України, 28 травня 2024 року о 21 год. 54 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжено, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, повторно, використовуючи мобільний телефон з підключенням до мережі Інтернет та маючи доступ до облікового запису потерпілого ОСОБА_10 в автоматизованій системі віддаленого доступу WЕВ-банкінгу «Моnobank», з прив`язкою до банківського рахунку НОМЕР_1 , належного останньому, будучи усвідомленим про залишок коштів на вказаному рахунку, шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 7000 грн., перерахувавши їх на власну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 7000 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 , 28 травня 2024 року о 21 год. 54 хв., перебуваючи у квартирі, АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, використовуючи мобільний телефон, належний ОСОБА_11 , несанкціоновано, тобто без дозволу ОСОБА_10 втрутився в роботу автоматизованої системи віддаленого доступу WEB - банкінгу «Monobank», з прив`язкою до банківського рахунку НОМЕР_3 , належного останньому, шляхом подачі електронного документу на переказ грошових коштів - платіжного доручення, здійснив отримання переказу з банківського рахунку АТ «Універсал Банк» ОСОБА_10 НОМЕР_3 в сумі 7 000 грн., які переказав на власну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить вказаний вирок змінити, призначивши ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст. 71 КК, з урахуванням положень 72 КК, остаточне покарання за сукупності вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді 3 років 1 місяця обмеження волі.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що місцевим судом при призначенні покарання не було враховано що обвинувачений повністю відшкодував завдану шкоду потерпілим та примирився з ними, позитивно характеризується за місцем проживання, що свідчить про бажання виправлення ОСОБА_5 , а тому є всі підстави для зменшення призначеного судом покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог та залишення вироку без змін як законного та вмотивованого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Щодо обраного виду та міри покарання обвинуваченому, то колегія суддів вважає, що воно ґрунтується на вимогах закону про кримінальну відповідальність.

Згідно вимог статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 Постанови від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Ухвалюючи вказаний вирок, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, призначивши обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає як особі винного, так і встановленим обставинам кримінального провадження.

Так, судом було враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст. 12 КК є тяжким злочином, наявність пом`якшуючих покарання обставин - щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину та обтяжуючу покарання обставину рецидив злочину, дані про особу винного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та необхідність його перевиховання лише в умовах ізоляції від суспільства.

Водночас, місцевим судом враховано позицію потерпілих, які подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що будь-яких претензій до обвинуваченого не мають, зокрема, потерпілому ОСОБА_10 шкода завдана злочином відшкодована в повному обсязі, а потерпілий ОСОБА_9 вказав, що цивільний позов заявляти не буде.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, та інші обставини в своїй сукупності стала підставою для висновку місцевого суду про можливість перевиховання обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства та обрання йому найбільш наближеного до мінімального покарання за вчинені злочини, а тому підстав для застосування положень ст. 69 КК колегія суддів не знаходить.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає нових обставин, які б були достатніми для призначення обвинуваченому менш суворого покарання, ніж призначено судом першої інстанції.

Наведене вище дає підстави для висновку, що вирок місцевого суду є законний, обґрунтований і вмотивований, ухвалений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність, а тому підстав для його зміни та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 у той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2