Справа № 275/1319/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття кримінального провадження

27 березня 2025 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000180 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, з середньою освітою, неодруженого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має в силу вимог ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 05.11.2024 близько 16:00 год він перебував на своєму автомобілі марки «Sкоdа Осtaviа» з державним номерним знаком НОМЕР_1 в центрі селища Брусилів, Житомирського району, Житомирської області, де зустрівся зі своїм раніше знайомим, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, жителем селища Брусилів, який перебував на автомобілі марки «FAW» білого кольору з метою купівлі наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісом. У подальшому, ОСОБА_4 за вказівкою іншої особи на своєму автомобілі марки «Sкоdа Осtaviа» поїхав слідом за останнім, який перебував на автомобілі марки «FAW» у напрямку с. Морозівка.

Після цього, у вказаний день близько 16 години 20 хвилин перебуваючи на кінці вул. Гурєва, с. Морозівка, у напрямку с. Соловіївка Брусилівської селищної територіальної громади, особа (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) вказала ОСОБА_4 на кущ, в якому лежала полімерна ємність із кришкою білого кольору у якій знаходився зіп-пакет прозорого кольору в середині якого наявні верхівкові частини рослинних стебел зеленого кольору, які є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою 177,746 г. У цей день, час та місці, за вказаних обставин у ОСОБА_4 , виник протиправний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання вищевказаної наркотичної речовини.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне придбаної та зберігання вищевказаної наркотичної речовини, ОСОБА_4 в цей день та місці, шляхом купівлі, придбав за ціною 10 000 грн. вищевказаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, масою 177,746 г. у особи, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, та помістив до свого автомобіля марки «Sкоdа Осtaviа». Після цього ОСОБА_4 незаконно перевіз наркотичний засіб на автомобілі до с. Нові Озеряни.

Після цього, 05.11.2024 о 17 годині 00 хвилин працівниками відділу поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області на узбіччі дороги, неподалік домоволодіння № 77 по вул. Центральна, с. Нові Озеряни Житомирського району Житомирської області було зупинено автомобіль марки «Sкоdа Осtaviа» під керуванням ОСОБА_4 .

У подальшому, у вказаний час та місці, під час проведення огляду місця події, а саме в період часу з 17 години 00 хвилин по 17 годину 40 хвилин, ОСОБА_4 , добровільно видав працівникам поліції, полімерну 1 ємність із кришкою білого кольору, у якій знаходився зіп-пакет прозорого кольору, в середині якого наявні верхівкові частини рослинних стебел зеленого кольору, які є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою 177,746 г., які останній незаконно придбав та зберігав у своєму автомобілі марки «Sкоdа Осtaviа» для власних потреб, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, а саме - незаконно придбав, зберігав та перевозив наркотичний засіб без мети збуту.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки ще до повідомлення про підозру він добровільно звернувся за лікуванням від наркозалежності від канабіоїдів, пройшов курс стаціонарного лікування та на даний час не вживає наркотичні засоби.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини, вказані в обвинувальному акті. Підтримав клопотання про закриття провадження, процесуальні наслідки закриття провадження на цих підставах розуміє.

Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання, вказала, що в наданих медичних документах відсутнє рішення ЛКК щодо ОСОБА_4 з діагнозом саме «наркоманія», тому відсутні підстави для звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 309 КК України.

Заслухавши учасників справи, суд приходить до наступних висновків.

Суду захисником надано довідку від 22.11.2024, видану КНП «Коростишівська центральна районна лікарня ім. Д.І. Потєхіна», відповідно якої ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 09.11.2024 по 19.11.2024 з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання канабіоїдів. Активна залежність. Пройшов курс добровільного стаціонарного лікування з приводу залежності від канабіоїдів. Згідно виписки-епікризу від 22.11.2024, ОСОБА_4 лікувався з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіоїдів, синдром залежності, код за МКХ-10 АМ : F 12.2.» .

Відповідні відомості вказані і в довідці від 10.03.2025 № 961 за результатами лікування ОСОБА_4 з 06.03.2025 по 10.03.2025 в КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради.

Також згідно довідки від 25.12.2024, ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку при наркологічному кабінеті КНП «Коростишівська ЦРЛ ім. Д.І.Потєхіна» з 2024 року.

З відповіді КНП "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради від 24.03.2025 № 1603 вбачається, що ОСОБА_4 дійсно було встановлено діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів. Синдром залежності» лікарсько-консультативною комісією закладу.

09.11.2024 ОСОБА_4 , підписав застереження про добровільну згоду на лікування в лікарні.

У відповіді на адвокатський запит від 14.02.2025 головний лікар КНП «Коростишівська ЦРЛ» вказав, що з 1999 року в медичній практиці не використовується діагноз «Наркоманія», так як впроваджено міжнародну класифікацію хвороб (МКХ-10), якою усі види залежності від психоактивних речовин кодуються в рамках діагностичного модуля, що об`єднує «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психотропних речовин». Тому довідку з інформацією про те, що ОСОБА_4 було встановлено діагноз «Наркоманія» - надати не можуть.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 4 ст. 309 КК України передбачено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

Тобто приписи вказаної правової норми дають можливість судам застосовувати її за наявності таких умов: 1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; 2) особою розпочато лікування від наркоманії. При цьому вказана норма права є імперативною та не дозволяє судам встановлювати додаткові, не визначені нею обставини для її застосування.

Таким чином, встановлення цих обставин є достатнім для ухвалення рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК.

Покарання особи, яка хворіє на наркоманію, незалежно від того, чи звернулася вона для такого лікування вперше чи вже проходила курс лікування, перебувала на відповідному обліку до внесення відомостей до ЄРДР у цьому провадженні чи ні, не повинно бути пріоритетним та превалювати над ціллю вилікувати особу.

З роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» зі змінами, вбачається, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.11.2021 у справі № 357/11205/19, підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

Добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК України слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

Відповідно до наказу МОЗ № 297 від 08 жовтня 1998 року «Про перехід органів і закладів охорони здоров`я України на Міжнародну статистичну класифікацію хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду» в Україні здійснено перехід на Міжнародну статистичну класифікацію хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (МКХ-10), як єдиного міжнародного нормативного документу для формування системи обліку і звітності в охороні здоров`я - з 01 січня 1999 року. Згідно з чинним Класифікатором хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2021 (далі - НК 025:2021) Міністерства охорони здоров`я України, узгодженим з МКХ-10, у системі обліку і звітності в охороні здоров`я хворобу за класифікацією «наркоманія» не зазначено. У НК 025:2021 усі види залежності від психоактивних речовин кодуються в межах діагностичного модуля F10-F19, що об`єднує «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин». Водночас ОСОБА_4 встановлено діагноз "психічні розлади внаслідок вживання канабіодїдів, синдром залежності", що відповідає терміну "наркоманія".

За відсутності у Національному класифікаторі хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2019 (на теперішній час діє НК 025:2021) діагнозу «наркоманія» слід виходити з нормативного визначення наркоманії, яке міститься у статті 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними». Ця позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі № 671/897/21 від 22 лютого 2022 року, у постанові від 20.07.2020 у справі № 621/3334/20.

Так, згідно даного Закону, поняття «добровільне лікування» - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; «наркоманія» - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; «зловживання наркотичними засобами або психотропними речовинами» - умисне систематичне незаконне вживання наркотичних засобів або психотропних речовин; «особа, хвора на наркоманію», - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія»; «медичне обстеження» - обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія».

Отже, діагноз, встановлений ОСОБА_4 , відповідає поняттю наркоманії, визначеному медичними документами.

Досліджена судом медична документація, якою підтверджено наявність у ОСОБА_4 хвороби - психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання канабіоїдів та проходження ним добровільного лікування, має усі необхідні реквізити лікувальних закладів, а тому жодних сумнівів щодо зазначеної у ній інформації у суду немає.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 на час вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, хворів на наркоманію та потребував лікування від неї. На підтвердження добровільності звернення ОСОБА_4 до лікувального закладу вказує те, що таке рішення він прийняв самостійно, до повідомлення про підозру, про що також заявив під час судового засідання.

Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 309 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності такої позиції обвинуваченого.

Окрім цього, судом встановлено, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК України.

Враховуючи те, що визначені кримінальним законом умови, передбачені ч. 4 ст. 309 КК України виконано, їх правдивість не викликає сумнівів, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України є обов`язком, а не правом суду, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Щодо заперечень прокурора проти звільнення від кримінальної відповідальності в частині відсутності діагнозу «наркоманія» в медичних документах ОСОБА_4 , суд, окрім наведеного вище, враховує що відсутність хвороби саме з назвою "наркоманія" у Класифікаторі хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2021 за формалізованого тлумачення положень ч. 4 ст. 309 КК України фактично унеможливлює застосування судом даної норми як такої, тому суд відповідні доводи прокурора відхиляє.

Враховуючи вимоги ч. 9 ст. 100 КПК України, відповідно до яких під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, суд повинен вирішити питання щодо речових доказів, вказане питання у даному провадженні підлягає вирішенню згідно закону.

Щодо вирішення питання про стягнення процесуальних витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного суду, викладеній у постанові від 17.06.2020 (справа №598/1781/17), КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, в тому числі, й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження відносно нього - закриттю із нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне стягнути з останнього на користь держави понесені витрати на залучення експерта, які становлять 1989,75 гривень.

Така позиція узгоджується з висновками, що містяться у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21), від 01 лютого 2024 року (справі № 930/497/23, провадження № 51-4798км23), від 08.04.2024 (справа285/784/23, провадження №51-1791 ск.24)

Ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 11.11.2024 накладено арешт на автомобіль марки «Шкода Октавія», д.р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 .

Оскільки з винесенням ухвали суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 11.11.2024.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 44, 284, 369, 372 КПК України, ч. 4 ст. 309 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження № 0000180 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, які становлять - 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 копійок.

Арешт, накладений на автомобіль «Шкода Октавія», д.р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 скасувати.

Речові докази по справі: верхівки рослин канабісу, масою 171,746 г знищити; автомобіль «Шкода Октавія» ,д.р.н. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1