Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1566/2025 У Х В А Л А
07.04.2025р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Херсонській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сільського поселення станиці Солдатської, Кабардино Балкарської Автономної Радянської Соціалістичної Республіки, громадянина російської федерації (далі рф), документованого паспортом рф серії НОМЕР_1 , виданим 16.11.2011, 072003 3 відділом внутрішніх справ м. Нальчик Кабардино Балкарської республіки рф, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , заступника військового коменданта Херсонської області, підполковника (більш точна військова посада не встановлена), раніше не судимого,
04.03.2025р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України згідно з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 111, ст.ст. 135, 278 КПК України.
Згідно повідомлення про підозру, у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше червня 2022 року, невстановлені особи з числа військового командування рф залучили до реалізації спільного плану особу, відносно якої обвинувальний акт направлено до суду, призначивши його на посаду військового коменданта Херсонської області, а також військовослужбовця рф ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначивши його на посаду заступника військового коменданта Херсонської області, який відкрито носив зброю, формений одяг та спорядження, які приналежні військовим рф, тобто відповідно до ст. ст. 43, 44 Протоколу І був комбатантом та зобов`язаний додержуватись норм міжнародного права, застосовуваного в період збройного конфлікту.
Виконуючі відведену йому роль, заступник військового коменданта Херсонської області ОСОБА_6 у червні 2022 року, будучи достовірно обізнаним про те, що між рф та Україною відбувається міжнародний збройний конфлікт, діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями рф, перебуваючи в окупованому місті Херсон, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння (дій), передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи або свідомо припускаючи їх настання, порушуючи ст. 147 Конвенції, незаконно утримував цивільну особу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будівлі окупаційної військової комендатури за адресою: АДРЕСА_2 , застосовуючи до нього жорстоке поводження, катування, з подальшою відмовою визнати таке позбавлення волі або повідомити про долю чи місце перебування цієї особи з метою залишення його без законодавчого захисту протягом тривалого періоду часу.
Так, 24 червня 2022 року приблизно о 10 годині (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) четверо невстановлених досудовим розслідуванням військових рф, озброєних вогнепальною зброєю,перебуваючи за місцем мешкання потерпілого за адресою: АДРЕСА_3 , порушуючи вимоги статті 147 (нелегальне ув`язнення) Конвенції, затримали ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, тобто був особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (російської федерації).
Відразу після затримання потерпілого перевезено та ув`язнено в одній із камер підвального приміщення військової комендатури Херсонської області за адресою: АДРЕСА_2 , де він утримувався до 26.06.2022, без прийняття рішення про ув`язнення та забезпечення права на захист.
У перший день ув`язнення четверо невстановлених досудовим розслідуванням військовослужбовців рф завели ОСОБА_7 в кімнату для допитів до підвального приміщення Херсонського апеляційного суду. Після цього до вказаної кімнати зайшов ОСОБА_6 та без будь-яких пояснень застосував до ОСОБА_7 фізичне насильство шляхом нанесення одного удару рукою в область голови, чим порушив вимоги пункту 1 статті 27 (насильство) Конвенції.
Надалі, невстановлені досудовим розслідуванням військовослужбовці рф одягли на руки потерпілого кайданки, після чого ОСОБА_6 розпочав допит ОСОБА_7 з метою отримання інформації про місця зберігання зброї у м. Херсоні.
Не отримавши бажаної інформації на поставленні запитання, ОСОБА_6 застосував до ОСОБА_7 фізичне насильство шляхом нанесення у сукупності не менше 20 (точна кількість в ході досудового розслідування не встановлена) ударів рукою в область голови потерпілого. Від останнього удару ОСОБА_7 впав на підлогу обличчям додолу, після чого невстановлені досудовим розслідуванням військові рф притиснули його тіло ногами та силою вивернули руки потерпілого догори, від чого останній втратив свідомість, прийшовши до тями вже в камері підвального приміщення, в якій останній утримувався.
На наступний день ув`язнення ОСОБА_7 , а саме 25.06.2022 в ранковий час доби (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), невстановлений військовослужбовець рф конвоював його з камери до кімнати для допитів, в котрій ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, проводили допит ОСОБА_7 з метою здійснення відеозйомки за його участі, яка мала примусовий характер та містила надання потерпілим неправдивих відомостей про себе.
Не отримавши бажаної інформації від ОСОБА_7 під час запису відео зізнання, невстановлена досудовим розслідуванням особа у присутності ОСОБА_6 застосувала до потерпілого фізичне насильство шляхом нанесення одного удару в область голови.
Після завершення відеозйомки за участі потерпілого ОСОБА_7 , невстановлений досудовим розслідуванням військовослужбовець рф конвоював його до іншої камери підвального приміщення.
Своїми діями ОСОБА_6 та інші невстановлені військовослужбовці рф порушили вимоги статті 32 та 147 Конвенції (катування) та статтю 75(2)(a)(2) (катування) Додаткового протоколу І.
26.06.2022 в ранковий час доби (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 звільнено з місця нелегального ув`язнення, без надання йому будь-яких документів щодо підстав затримання та ув`язнення.
У період ув`язнення ОСОБА_7 постійно утримували у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, непридатних для тривалого перебування людини, а саме у підвальному приміщенні, без вікон та природнього освітлення, з постійно увімкненим світлом, без будь-яких меблів, підлога не мала жодного додаткового покриття (бетон). Їжу та воду надавали в обмеженій кількості не більше одного разу на день або один раз на декілька днів, що викликало страждання від голоду. Будь-які засоби гігієни не надавались, потерпілий утримувався без можливості виходу на подвір`я, без надання медичної допомоги, тобто ОСОБА_7 перебував в умовах, які загрожували його життю та здоров`ю, але він не мав можливості вільно залишити місце утримання, чим ОСОБА_6 та інші невстановлені військовослужбовці рф порушили вимоги ст. 147 Конвенції (нелюдяне поводження).
Отже, військовослужбовець окупаційної військової комендатури Херсонської області ОСОБА_6 за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив дії, спрямовані на порушення законів та звичаїв війни, що полягало у жорстокому поводженні з цивільним населенням, яке виразилось у завданні сильних фізичних (побоїв і тілесних ушкоджень) страждань нелегально ув`язненому ОСОБА_7 з метою отримання інформації, яка його цікавила, тобто у катуванні останнього, а також в утриманні потерпілого в камері непристосованій до тривалого перебування осіб, в антисанітарних умовах, позбавленні їжі та води (нелюдяне поводження); та вчиненні інших порушень законів та звичаїв війни, що полягало у нелегальному ув`язненні цивільної особи, котра перебуває під захистом, чим порушив ст. ст. 27 (заборона насильства), 32 (катування), 147 (нелегальне ув`язнення, катування та нелюдяне поводження) Конвенції та ст. 75 Додаткового протоколу І (катування).
Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що 04.03.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр» № 46 (7971) від 04.03.2025 та на Офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повідомлено про необхідність прибуття останнього до найближчого територіально розташованого підрозділу Служби безпеки України на 10.03.2025, 11.03.2025, 12.03.2025 в період часу з 09 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. Для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.
Утім, ОСОБА_6 на виклики не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив, що свідчить про умисні дії останнього, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, а також про переховування останнього на території рф.
Згідно з наявними матеріалами кримінального провадження громадянин рф ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на території рф та не з`являється на виклик слідчого без поважних причин, за умови його належного повідомлення про такий виклик. На підтвердження цього, слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 складений рапорт про неявку ОСОБА_6 до СВ УСБУ в Херсонській області за фактичним місцем розташування.
Крім цього, згідно з відповіддю на доручення слідчого встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на території рф.При перевірці по АІПС «Аркан», встановлено, що з 24.02.2022 по 06.03.2025 ОСОБА_6 державний кордон України не перетинав.
У зв`язку із викладеним, 13.03.2025 в рамках кримінального провадження підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у розшук, здійснення якого доручено ГВКР УСБУ в Херсонській області.
14.03.2025, в рамках кримінального провадження, підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у міжнародний розшук, здійснення якого доручено працівникам сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Херсонській області.
Поряд із цим наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність у якій підозрюється.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник заперечив проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У випадку, якщо слідчий суддя прийме рішення про тримання під вартою особи, оголошеної в міжнародний розшук, після затримання такої особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного має розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Отже, у разі оголошення особи у міжнародний розшук, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. А наступним етапом - після затримання підозрюваного (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - слідчий суддя розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та оголошення у зв`язку з цим його у міжнародний розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.
На відміну від процедури застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою - це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді. За такої нормативної регламентації при вирішенні питання про обрання щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчому судді належить дослідити такі обставини: чи повідомлено особі про підозру у встановленому законом порядку; чи наявна обґрунтована підозра; чи наявні ризики кримінального провадження; чи оголошена особа в міжнародний розшук (або перебуває на тимчасово окупованій території України).
Таким чином, слідчий суддя досліджує ці обставини в світлі конкретних обставин цієї справи.
Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04.03.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр» № 46 (7971) від 04.03.2025 та на Офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повідомлено про необхідність прибуття останнього до найближчого територіально розташованого підрозділу Служби безпеки України на 10.03.2025, 11.03.2025, 12.03.2025 в період часу з 09 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. Для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.
Утім, ОСОБА_6 на виклики не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив, що свідчить про умисні дії останнього, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, а також про переховування останнього на території рф.
Згідно з наявними матеріалами кримінального провадження громадянин рф ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на території рф та не з`являється на виклик слідчого без поважних причин, за умови його належного повідомлення про такий виклик. На підтвердження цього, слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 складений рапорт про неявку ОСОБА_6 до СВ УСБУ в Херсонській області за фактичним місцем розташування.
Крім цього, згідно з відповіддю на доручення слідчого встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на території рф.При перевірці по АІПС «Аркан», встановлено, що з 24.02.2022 по 06.03.2025 ОСОБА_6 державний кордон України не перетинав.
У зв`язку із викладеним, 13.03.2025 в рамках кримінального провадження підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у розшук, здійснення якого доручено ГВКР УСБУ в Херсонській області.
14.03.2025, в рамках кримінального провадження, підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у міжнародний розшук, здійснення якого доручено працівникам сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Херсонській області.
Щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, яке є особливо тяжким та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.
З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваній, характеру вчиненого кримінального правопорушення, пов`язаного із порушенням законів та звичаїв війни, що полягало у жорстокому поводженні з цивільним населенням; зважаючи на те, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України або території рф, де продовжує займатись злочинною діяльністю; фактично вже вживає заходів, направлених на ухилення від явки до слідчого, прокурора та суду, у зв`язку з чим оголошена у розшук; зважаючи на те, що останньому відомі свідки його протиправних дій та інші фігуранти злочинної діяльності, за такого слід погодитись із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність у якій підозрюється.
Таким чином запобігти вказаним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не вбачається за можливе.
Керуючись ст. 183, 196 КПК України, -

Щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Після затримання і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця кримінального провадження, розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1