В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року селище Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Магдалинівка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000245 від 15.10.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до обвинувального акту під час досудового розслідування встановлено, що в серпні 2024 року, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_4 , будучи повнолітньою особою, перебуваючи у гостях неповнолітньої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та свідомо допускаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення статевої недоторканості неповнолітньої особи, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 не досягла шістнадцятирічного віку, вчиняв з останньою за добровільною згодою, з метою задоволення статевої пристрасті, дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_6 з використанням геніталій без застосування фізичного, психологічного насилля, а також погроз застосування такого насильства.

В результаті статевих зносин між ОСОБА_4 та неповнолітньою ОСОБА_6 , остання завагітніла та 16.10.2024 на 11 тижні вагітності в умовах Комунального підприємства «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради» в м. Дніпро, останній проведено хірургічне втручання у вигляді переривання вагітності (аборт).

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155 КК України, тобто, вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

22 листопада 2024 року між потерпілою ОСОБА_6 , її законним представником ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про примирення згідно вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_6 , її законний представник ОСОБА_7 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 155 КК України. ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість за ч. 1 ст. 155 КК України в обсязі обвинувачення. Законний представник потерпілої претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. Сторони дійшли згоди щодо істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а також покарання за ч. 1 ст. 155 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення з потерпілою і просив суд її затвердити. При цьому, пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, обмеження щодо права оскарження вироку та не бажає проведення судового розгляду по даному кримінальному провадженні. Він повністю визнає свою провину в обсязі пред`явленого обвинувачення, згодний з призначеним покаранням та просить суд затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 та її законного представника ОСОБА_7 . Зазначив, що укладання угоди про примирення між сторонами було добровільним та просив суд затвердити угоду.

Законний представник потерпілої ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримали угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 та просили суд затвердити угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечувала щодо затвердження судом даної угоди, вважає, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного .

Відповідно до ч. 1 статті 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Кримінальне правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним, згідно вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Законний представник потерпілої ОСОБА_7 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та законний представник потерпілої, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 155 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими і інші обставини, які не зазначені в частині першій ст. 66 КК України.

Як пом`якшуючі покарання обставини суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, дав своїм діям належну оцінку і дійсно готовий понести передбачену законом відповідальність, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155 КК України, тобто, вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_6 , її законним представником ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення призначалась та проводилась судова психологічна експертиза № 101/11 від 19.11.2024 вартістю 2500,00 гривень.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи, залученою стороною обвинувачення експертом спеціалізованих державних установ, у розмірі 2500 грн. 00 коп. на користь держави.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Речові докази: CD диск із відеозаписом ходу проведення допиту потерпілої ОСОБА_6 , CD диск із відеозаписом огляду місця події, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження № 0000245; 3 опечатаних паперових конверти - абортивний матеріал ОСОБА_6 , зразки букального епітею ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , які зберігаються у камері схову речових доказів відділення поліції № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити; медична картка стаціонарного хворого № 20789 на ім`я ОСОБА_6 , яка передана на зберігання законному представнику потерпілої, - вважати повернутою потерпілій ОСОБА_6 .

Під час досудового розслідування та судового розгляду по кримінальному провадженні ОСОБА_4 не обирався запобіжний захід. Враховуючи те, що відносно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а прокурор не заявляв клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 474, 475, 477 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 22 листопада 2024 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 , її законним представником ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, і призначити йому, узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 1 (одного) року він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженогоОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової психологічної експертизи № 101/11 від 19.11.2024 у розмірі 2500,00 гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази: CD диск із відеозаписом ходу проведення допиту потерпілої ОСОБА_6 , CD диск із відеозаписом огляду місця події, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження № 0000245; 3 опечатаних паперових конверти - абортивний матеріал ОСОБА_6 , зразки букального епітею ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , які зберігаються у камері схову речових доказів відділення поліції № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити; медична картка стаціонарного хворого № 20789 на ім`я ОСОБА_6 , яка передана на зберігання законному представнику потерпілої, - вважати повернутою потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про примирення потерпіла, її законний представник та прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та законному представнику потерпілої.

Суддя ОСОБА_1