н/п 1-кп/490/1045/2025
Центральний районний суд міста Миколаєва
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000751 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, громадянин України, має повну середню освіту, працює на посаді водія в ТОВ «Унірем-Сервіс», неодружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 31.08.2024, приблизно о 13:00, у світлий час доби, за відсутності опадів, керуючи технічно справним автомобілем марки «DAF XF 460 FT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у з`єднанні з напівпричепом марки «BODEX KIS 3WA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по сухій чистій асфальтованій проїжджій частині вул. Наваринська в місті Миколаєві, яка має дві смуги, призначені для руху в одному напрямку, відмежовані одна від одної лінією дорожньої розмітки 1.5 Розділу 34 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), в напрямку від вул. Велика Морська до вул. Потьомкінська.

У цей час, перед перехрестям вул. Потьомкінська та вул. Наваринська в м. Миколаєві по нерегульованому пішохідному переходу, який позначено на проїжджій частині дорожньою розміткою 1.14.1 Розділу 34 ПДР України та дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 Розділу 33 ПДР України, проїжджу частину вул. Наваринська справа наліво відносно напрямку руху вищевказаного автомобіля перетинала пішохід ОСОБА_5 .

Будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 18.1, 18.6 ПДР України, а саме проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, після зупинки керованого ним транспортного засобу перед пішохідним переходом, не переконався, що відновлення руху буде безпечним і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, об`єктивно спостерігаючи, що попереду нього зупинився транспортний засіб, та утворився затор, розпочав рух свого транспортного засобу, не надавши дорогу пішоходу ОСОБА_5 , яка перетинала проїжджу частину вул. Наваринської справа наліво по ходу його руху, внаслідок чого допустив на неї наїзд.

Неправомірними діями водія ОСОБА_3 пішоходу ОСОБА_5 завдано тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток лівої нижньої кінцівки, ампутації до рівня верхньої третини стегна, рани по тильній поверхні правої стопи у основи 1-4 пальців, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Указана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 18.1, 18.6 ПДР України, які перебувають в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим. Зазначив, що 31.08.2024 вдень керував автомобілем марки «DAF XF 460 FT» у з`єднанні з напівпричепом; рухався по вул. Наваринська у м. Миколаєві в напрямку від вул. Велика Морська до вул. Потьомкінська. Під час наближення до нерегульованого пішохідного переходу не побачив пішохода, який був у сліпій зоні, внаслідок чого здійснив наїзд на потерпілу; одразу вийшов з авто, попросив перехожих викликати поліцію та швидку медичну допомогу, сам не викликав служби, оскільки телефон був в кабіні, і він не знає міста; вину визнає, у вчиненому щиро кається; відвідував потерпілу у лікарні декілька разів, купляв ліки, необхідні розходні матеріали та продукти харчування; просить суворо не карати та не позбавляти його права керування транспортними засобами, адже це його єдине джерело доходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_3 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються; пояснив, що рішення його є добровільним і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_3 , встановлених судом, свідчать про вчинення ним необережного тяжкого злочину, наслідком якого було заподіяння потерпілій ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином; обставини справи; вказані дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем роботи характеризується позитивно, як відповідальний і дисциплінований працівник, що з 02.12.2021 обіймає посаду водія автотранспортних засобів підприємства. Крім того, суд ураховує позицію прокурора, згідно з якою виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та без позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі у межах визначених санкцією статті та звільнення від відбування покарання із встановленням іспитового строку.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням всіх обставин кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що мета покарання, яка включає не тільки кару, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті без позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31.08.2024 по 03.09.2024 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Крім того, з урахуванням особистості обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його суб`єктивного ставлення до своєї протиправної поведінки, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовано.

Відповідно до ст. 124 КПК України, витрати на залучення експерта в сумі: 3786,40 грн. (висновок експерта від 05.11.2024 №24-4825); 3786,40 грн. (висновок експерта від 05.11.2024 №24-4824); 3786,40 грн. (висновок експерта від 11.11.2024 №24-5891), загальна сума витрат становить 11 359,20 грн., має бути стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази, а саме: автомобіль марки «DAF XF 460 FT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у з`єднанні з напівпричепом марки «BODEX KIS 3WA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути власнику - ТОВ «Унірем-Сервіс».

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.10.2024 (справа № 490/7639/24, провадження 1-кс/490/3381/2024) на автомобіль марки «DAF XF 460 FT», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; напівпричеп марки «BODEX KIS 3WA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - скасувати.

Керуючись ст. ст. 50, 65, 72, 75, 76, ч. 2 ст. 286 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без позбавлення права керувати транспортними засобами;

- відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31.08.2024 по 03.09.2024 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;

- відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на строк два роки;

- відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 11 359,20 грн. (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять грн. 20 коп.);

- арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.10.2024 (справа № 490/7639/24, провадження 1-кс/490/3381/2024) на автомобіль марки «DAF XF 460 FT», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; напівпричеп марки «BODEX KIS 3WA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - скасувати;

- відповідно до ст. 100 КПК України речові докази, а саме: автомобіль марки «DAF XF 460 FT», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; напівпричеп марки «BODEX KIS 3WA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Унірем-Сервіс».

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі через Центральний районний суд міста Миколаєва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Центральному районному суді міста Миколаєва. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1