УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власників майна, адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, вилучене у кримінальному провадженні № 0001310 від 16.12.2024,

встановив:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання прокурора про накладення арешту на майно у вказаному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001310 від 16.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Відповідно до відомостей внесених до ЄРДР, суб`єктом підприємницької діяльності з 2022 року, здійснюється перешкоджання законній діяльності ЗСУ, спрямоване на ухилення від мобілізації шляхом бронювання осіб під приводом надання послуг здійснення денного догляду за особами з психічними та поведінковими розладами.

Відповідно до рапорту про виявлене кримінальне правопорушення, який надійшов з ГВ «І» УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області отримано інформацію щодо сприяння в ухиленні від мобілізації та можливого заволодіння бюджетними коштами службовими особами Департаменту соціальної та ветеранської політики КМДА (далі - Департамент) у змові з посадовими особами ТОВ «Міцне здоров`я».

Так, протягом 2022-2024 років Департаментом перераховано на користь ТОВ «Міцне здоров`я» () ( далі - Товариство) 109 млн. грн. з призначенням платежу «за здійснення денного догляду за особами з психічними та поведінковими розладами», «здійснення паліативного догляду».

Встановлено, що розрахунок за наданими соціальними послугами між вказаним Товариством та Департаментом здійснюється шляхом оплати відповідно до наданих людино-годин послуг співробітниками організації.

Проте, встановлено, що фізично співробітниками Товариства не може надаватись така кількість людино-годин, яке Товариство декларує для виплат перед Департаментом, що свідчить про факт фіктивності надання послуг.

Також, встановлено, що грошові кошти не були використані за призначенням та можливо були привласнені посадовими особами Товариства за попередньою змовою з службовими особами Департаменту, шляхом виведення коштів з Товариства через підконтрольних фізичних осіб-підприємців.

Разом з тим, за оперативною інформацією встановлено, що частина працевлаштованих чоловіків Товариства, призивного віку перебувають за межами Київського регіону, що унеможливлює здійснення ними догляду на професійній основі за недієздатними особами, що свідчить про факт фіктивності їх працевлаштування і ухилення від мобілізації.

Відповідно до відповіді на доручення, яке надійшло з ГВ «І» УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області отримано інформацію щодо можливого заволодіння бюджетними коштами службовими особами Департаменту соціальної та ветеранської політики м. Києва (, адреса реєстрації: м. Київ, п-кт Любомира Гузара, буд. 7, далі - Департамент) у змові з посадовими особами ТОВ «Міцне здоров`я» (, адреса реєстрації м. Київ, п-кт Оболонський, буд. 26, оф. 183, далі - Товариство) шляхом виведення грошових коштів через підконтрольних фізичних осіб-підприємців.

Так, протягом 2022-2024 років Департаментом перераховано на користь Товариства понад 109,3 млн. грн. з призначенням платежу «за здійснення денного догляду за особами з психічними та поведінковими розладами», «здійснення паліативного догляду».

Встановлено, що дані кошти Товариство за вказаний період здебільшого виплатило на рахунки фізичних осіб-підприємців, так ФОП ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) отримав понад 14 млн. грн. за послуги з надання харчування, ФОП ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_2 ) отримала понад 2,6 млн. грн. за послуги з надання харчування, ФОП ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_3 ) отримав понад 2,1 млн. грн. за послуги з технічного обслуговування техніки та понад 1,2 млн. грн. за послуги з надання транспортного засобу в оренду, ФОП ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_4 ) отримала понад 2 млн. грн. за послуги з надання транспортних засобів в оренду та понад 1,5 млн. грн. за послуги з надання в оренду функціональних ліжок, ФОП ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_5 ) отримала понад 13 млн. грн. за послуги з надання в оренду транспортних засобів, ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_6 ) отримав понад 5,9 млн. грн. за послуги з надання в оренду транспортних засобів та понад 1,2 млн. грн. за послуги з надання в оренду інвентарю, ФОП ОСОБА_11 (ІПН НОМЕР_7 ) отримав понад 8,8 млн. грн. за послуги з надання в оренду транспортних засобів та 1,3 млн. грн. за послуги з надання в оренду нерухомості, ФОП ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_8 ) отримала понад 2,9 млн. грн. за послуги з надання в оренду транспортних засобів та понад 2,6 млн. грн. за послуги з надання в оренду нерухомості, ФОП ОСОБА_13 (ІПН НОМЕР_9 ) отримав понад 1,6 млн. грн. за послуги з надання в оренду транспортного засобу, ФОП ОСОБА_14 (ІПН НОМЕР_10 ) отримала понад 2,9 млн. грн. за миючі засоби та понад 2,9 млн. грн. за послуги з надання в оренду транспортних засобів, ФОП ОСОБА_15 (ІПН НОМЕР_11 ) отримав понад 2,2 млн. грн. за дезинфікуючі засоби та засоби індивідуального захисту та понад 0,5 млн. грн. за послуги з надання в оренду транспортних засобів, ФОП ОСОБА_16 (ІПН НОМЕР_12 ) отримала понад 5,3 млн. грн. за дезинфікуючі засоби та засоби індивідуального захисту.

Відповідно до висновку, який надійшов з Державної податкової служби, аналітичного дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «Міцне здоров`я» щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, ознак використання схем мінімізації податків з метою ухилянні від оподаткування, та/або інших правопорушень за період з 01.01.2022 по 17.12.2024 - фінансові операції із перерахуванням ТОВ «Міцне здоров`я» на користь ймовірно пов`язаних (підконтрольних) осіб ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_16 грошових коштів у загальному розмірі 69 429 966,04 грн. у якості оплати за оренду нерухомого майна, транпсортних засобів, машино-місць, господарських товарів, продуктів харчування та інших товарів-послуг, які здійснені за завищеною вартістю та або фактично не надавались, ймовірно здійснені без розумної економічної причини (ділової мети), не підпадають під визначення господарської діяльності, та спрямовані виключно на отримання забезпечення умови для протизаконного виведення бюджетних коштів, отриманих від Департаменту соціальної та ветеранської політики м. Києва містять ознаки злочину згідно ч. 5 ст. 191 КК України, та містять ознаки легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму що в свою чергу має бути доведене слідством.

Відповідно до відповіді на доручення, яке надійшло з ГВ «І» УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, встановлено, що речі та документи, що мають значення для досудового розслідування можуть знаходитися за адресою: АДРЕСА_1 , в якій фактично проживає громадянин України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.12.2024 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «iPhone 13», IMEI 1: НОМЕР_13 , IMEI 2: НОМЕР_14 , який належить ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон «iPhone 12 Pro Max», IMEI 1: НОМЕР_15 , IMEI 2: НОМЕР_16 , який належить ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон «iPhone 15 Pro», IMEI 1: НОМЕР_17 , IMEI 2: НОМЕР_18 , який належить ОСОБА_3 ;

- грошові кошти загальною сумою 694 300 грн., з яких 685 купюр номіналом по 1000 грн., 11 купюр - по 500 грн., 19 купюр по 200 грн., з яких ОСОБА_10 повідомив, що 514 300 грн. йому не належать, інші 180 000 грн. його власні;

- грошові кошти 6 6225 доларів США, з яких 66 купюр по 100 доларів США, 2 купюри по 10 доларів США та 1 купюра по 5 доларів, які належать ОСОБА_10 .

В подальшому, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказані речі визнано речовими доказами.

Прокурор в судове засідання 11.02.2025 не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_3 заперечили проти накладення арешту на майно, подали до суду письмові заперечення в яких виклади мотиви для відмови у його задоволенні клопотання прокурора.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього копії матеріалів кримінального провадження на дотримання вимог КПК України, дійшов такого висновку.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбаченого, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Обов`язок доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого чи прокурора також і ч.3 ст. 132 КПК України.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, у клопотанні належним чином не доведено той факт, що майно вилучене 24.12.2024 в ході проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «iPhone 13», IMEI 1: НОМЕР_13 , IMEI 2: НОМЕР_14 , який належить ОСОБА_10 ; мобільний телефон «iPhone 12 Pro Max», IMEI 1: НОМЕР_15 , IMEI 2: НОМЕР_16 , який належить ОСОБА_10 ; мобільний телефон «iPhone 15 Pro», IMEI 1: НОМЕР_17 , IMEI 2: НОМЕР_18 , який належить ОСОБА_3 ; грошові кошти загальною сумою 694 300 грн., з яких 685 купюр номіналом по 1000 грн., 11 купюр - по 500 грн., 19 купюр по 200 грн., з яких ОСОБА_10 повідомив, що 514 300 грн. йому не належать, інші 180 000 грн. його власні; грошові кошти 6 6225 доларів США, з яких 66 купюр по 100 доларів США, 2 купюри по 10 доларів США та 1 купюра по 5 доларів, які належать ОСОБА_10 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та має значення речових доказів для кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001310 від 16.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Прокурором не надано до матеріалів клопотання доказів, які б пояснювали на якій підставі вилучене майно віднесено до речових доказів і яким критеріям передбаченим у ст. 98 КПК України відповідає вилучене майно.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що матеріали клопотання хоча і містять постанову про визнання речовими доказами, в якій серед іншого зазначено і про визнання речовими доказами майно вилучене 24.12.2024 в ході проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , проте дана постанова є формальною і не містить жодного обгрунтування із використанням критерії передбачених у ст. 98 КПК України.

Більш того, слідчий суддя звертає увагу на те, що обшук проведено 24.12.2024, проте із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, прокурор звернувся лише 31.12.2024, тобто з порушенням строку встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешти майна прокурор не долучив жодних доказів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені положення закону, дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

А тому, майно, вилучене 24.12.2024 в ході проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , слід негайно повернути володільцю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, вилучене 24.12.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0001310 від 16.12.2024 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дата та час проголошення повного тексту ухвали 18.02.2025 о 17.10 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1