Справа № 161/280/25
Провадження № 1-кп/161/502/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004315 від 24 грудня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не працює, неодруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 23 грудня 2024 року, близько 18 год. 20 хв., перебуваючи у приміщенні офісу ТзОВ "Стельвіо", що за адресою: Луцький район, с.Зміїнець, вул. Ліскова, буд. 11, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року, неодноразово продовженого у встановленому законом порядку, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 740/2024 від 28.10.2024, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №4024-IX від 29.10.2024, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємного викрав з сумки, яка знаходилась на підвіконні вказаного вище офісного приміщення, грошові кошти в сумі 5790 доларів США, що станом на 23 грудня 2024 року відповідно до даних НБУ в перерахунку на національну валюту становить 242462, 619 грн. та в сто разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 значної шкоди.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), що завдали значної шкоди потерпілій, вчинених в умовах воєнного стану, та їх кваліфікує, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу та суми викрадених коштів, способу заволодіння, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 23 грудня 2024 року, перебуваючи в приміщенні офісу ТзОВ «Стельвіо», що по вул. Ліскова, буд. № 11, що в с. Зміїнець Луцького району Волинської області, викрав грошові кошти в сумі майже 6000 доларів США, що лежали в сумці на підвіконні. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати та врахувати, що ним повністю добровільно відшкодовано завдану потерпілій шкоду.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує його молодий вік, інформацію про його стан здоров`я, який не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра та за допомогою до них не звертався, а також те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, думку самої потерпілої, яка в письмовій заяві суду, зазначила про відсутність будь яких претензій до обвинуваченого та просила суворо його не карати.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільняє від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому, йому мінімальний іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Разом з цим, підстав для застосування ст. 69 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не знаходить.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 174 КПК України, суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню скасування арешту, накладеного на майно.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: 57 купюр номіналом 100 доларів США, 1 купюра номіналом 50 доларів США, 2 купюри номіналом 20 доларів США - залишити за належністю ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки IPhone 14 Pro Max, IMEI -1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 із мобільним номером телефону НОМЕР_3 - залишити за належністю ОСОБА_3 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 грудня 2024 року на 57 купюр номіналом 100 доларів США, 1 купюра номіналом 50 доларів США, 2 купюри номіналом 20 доларів США; мобільний телефон марки IPhone 14 Pro Max, IMEI -1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , із мобільним номером телефону НОМЕР_3 - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1