Справа № 646/4635/24
№ провадження 1-кп/646/760/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові кримінальне провадження № 0002621 від 17.04.2024 з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Берестівець, Уманського району, Черкаської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, який проходить військову службу за мобілізацією, зареєстрованого за та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (по стройовій частині) від 04.03.2023 № 39, обвинуваченого по справі, солдата ОСОБА_3 з 04.03.2023 призначено на посаду водій 2 інженерно - саперного відділення інженерно-саперного взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05год.30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05год.30хв. 26.03.2022, строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год.30 хв. 26.04.2022, строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону З таїни «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11,16, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України обвинувачений під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає з наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень і наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Як вбачається з ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, За своїми військовими званнями начальниками є: полковники, генерал-майори, генерал-лейтенанти, - для військовослужбовців рядового, сержантського старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерал-полковники, адмірали, генерали армії України - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ зазначений термін.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

Відповідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення), право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Однак, обвинувачений під час проходження військової служби у складі З механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 - 26.02.2024 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Так, 26.02.2024 приблизно о 14 год. 00 хв., заступником командира НОМЕР_2 механізованої батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України лейтенантом ОСОБА_6 , в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , вишикувано військовослужбовців НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, в тому числі, обвинуваченому, якому було доведено бойове розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону № 301 дск від 25.02.2024, в частині, що стосується обвинуваченого, а саме: до 22 год. 00 хв. 26.02.2024 заступити на бойове чергування батальйонного району оборони в районі лісу «Квадратний» з переднім краєм по рубежу ПВ «Львів» та утримувати дану позицію з метою не допущення прориву сил противника.

Обвинувачений, будучи невдоволеним цим наказом щодо, заступання на бойове чергування та утримання позицій батальйонного району оборони на бойовому чергуванні, в районі н.п. Колісниківка Куп`янського району Харківської області, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати вказаний наказ.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину в повному обсязі, підтвердив той факт, що будучі військовослужбовцем за мобілізацією, 26.02.2024 відмовився від виконання бойового розпорядження командира. Щиро кається в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі, в також те, що ним не оспорюються фактичні обставини справи, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежився поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Таким чином суд вважає обвинуваченого ОСОБА_3 винним в непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчинене в умовах військового стану та кваліфікує його дії за ст.402 ч.4 КК України.

Вирішуючи питання про покарання, судом враховується характер та ступінь суспільної небезпеки, особистість обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

На обліку у лікаря нарколога та психіатра обвинувачений не знаходиться, за місцем проходження служби характеризується з позитивного боку, до виконання поставлених завдань відноситься відповідальна, додержується правил військової ввічливості, користується авторитетом. Злочин скоїв вперше.

Відповідно до рекомендованого листа командира військової частини НОМЕР_3 , командир просить командування ВЧ НОМЕР_3 просить командування ВЧ НОМЕР_1 розглянути прохання солдата ОСОБА_3 , щодо призначення на вакантну посаду та направити для подальшого проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_3 . Крім того, командир ВЧ НОМЕР_3 , згідно письмового клопотання, просить суд, в межах даного кримінального, не призначати ОСОБА_3 покарання пов`язане з позбавленням волі.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд бере до уваги обставини вчинення злочину, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, також мотивацію вчиненого ним кримінального правопорушення, особистість обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд, з метою досягнення виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ними нових злочинів, вважає необхідним призначити йому покарання, пов`язане з позбавленням волі, призначивши покарання в межах санкції ст.402 ч.4 КК України.

Враховуючи декілька, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особистості винного, скоєння ним злочину вперше, суд вважає, доцільним призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 402 ч.4 КК України, тобто застосувати правила ст.69 КК України, з застосуванням ст.58 КК України, замінивши покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді службового обмеження строком на 2 роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 в дохід держави двадцяти відсотків (20%).

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, спів розмірним і достатнім для його виправлення, запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Альтернативний запобіжний захід обвинуваченому у виді застави, залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 Кримінального кодексу України, з застосуванням ст.69 КК України призначивши покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.58 КК України, замінити ОСОБА_3 у покарання з позбавлення волі на покарання у виді службового обмеження строком на 2 роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 в дохід держави двадцяти відсотків (20%).

Згідно зі ст.72 ч.1 п. «в» КК України, зарахувати до відбування покарання ОСОБА_3 , строк попереднього ув`язнення з 19.03.2024 по 20.03.2024, що відповідає одному дню позбавлення волі, трьом дням службового обмеження для військовослужбовців.

Альтернативний запобіжний захід у виді застави, залишити до набрання вироком законної сили.

Повернути ОСОБА_7 60560грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) 00коп., сплаченої суми застави за ОСОБА_3 згідно ухвали Ленінського районного суду м.Харкова від 19.03.2024, справа № 642/1434/24.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що під час відбування покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1