Провадження №1-кс/463/9897/24
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

19 грудня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власників вилученого майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника власника вилученого майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000419 від 02.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, -

встановив:

17.12.2024 року слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням, яке скеровано на адресу суду засобами поштового зв`язку 12.12.2024 року, про накладення арешту на майно, яке вилучено 11.12.2024 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номер « НОМЕР_1 », детальний перелік якого відображено у прохальній частині поданого слідчим клопотання, а також протоколах обшуку від 11.12.2024.

Клопотання мотивує тим, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000419 від 02.04.2024, за підозрою військовослужбовців ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, а також за підозрою громадянина ОСОБА_12 за ч.5 ст.27, ч.4 ст.410 КК України.

Нагляд за здійсненням досудового розслідування у формі процесуального керівництва проводиться прокурорами Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 за попередньою змовою групою осіб, а саме в.о. начальника складу зберігання паливно-мастильних матеріалів ОСОБА_10 , начальник сховища пального ОСОБА_9 , військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , а також залучений ними до противоправної діяльності цивільна особа громадяни України ОСОБА_12 , виконуючи чітко розподілені ролі, викрадали дизельне пальне з території складу військової частини НОМЕР_2 (військове містечко № НОМЕР_3 ), розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке вивозили за межі розташування військової частини, у тому числі з подальшою передачею викрадених паливно мастильних матеріалів громадянину ОСОБА_12 , для реалізації за готівку вказане пальне, а отримані грошові кошти розподіляли між собою.

11.12.2024, за фактом викрадення пального військовослужбовцям ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, і громадянину ОСОБА_12 повідомлено про підозру за ч.5 ст.27, ч. 4 ст. 410 КК України.

Зокрема, також встановлено, що вивезення пального з території військової частини НОМЕР_2 відбувалось із використанням автомобілів «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номер « НОМЕР_1 », який використовував ОСОБА_4 , та на автомобілі «MERCEDES BENZ SPRINTER 216 CDI», державний номер « НОМЕР_4 », який використовував ОСОБА_11 , і на автомобілі «SKODA Octavia» державний номер НОМЕР_5 , яким користувався ОСОБА_9 .

В ході проведення досудового розслідування 11.12.2024 року слідчим на підставі ухвал слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова проведено обшуки за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номер « НОМЕР_1 », під час проведення якого виявлено та вилучено майно, з клопотанням про накладення арешту на яке звернувся слідчий.

Речі та майно, вилучені в ході обшуків постановою слідчого від 11.12.2024 року визнано речовими доказами по справі.

Згідно поданого клопотання слідчий, визнаючи речі, документи та майно, вилучені в ході проведення огляду місця події речовими доказами виходив з того, що вказані речі є такими, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Таким чином, на даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчої дії огляду місця події встановлено, що вказані речі мають значення речового доказу для кримінального провадження, зберегли на собі його сліди, та є необхідними для проведення у подальшому ряду судових експертиз, встановлення всіх обставин злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування та відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.

При цьому, без накладення арешту на вилучені в ході огляду місця події речі, що потягне їх повернення, досягнути виконання завдань кримінального провадження буде неможливо, оскільки після з`ясування усіх важливих для кримінального провадження відомостей, останні можуть бути відчужені іншій особі, спотворенні або знищені, що є підставою для звернення до слідчого судді з цим клопотанням.

Іншим чином ніж вжиттям цього заходу забезпечення кримінального провадження запобігти відчуженню вилученого майна, неможливо.

У зв`язку із необхідністю збереження речових доказів (підстава для звернення з клопотанням до суду), виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а також для виконання завдань арешту (попередження його відчуження) та досягнення мети такого (позбавлення права відчуження, розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину).

А тому слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив накласти арешт на вилучене в ході проведення обшуків майно.

Власники вилученого майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та представник власника вилученого майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні проти накладення арешту на грошові кошти в сумі 7300 доларів США заперечили з підстав, що такі є особистою власністю бабці ОСОБА_4 ОСОБА_5 в розмірі 6000 доларів США (особисті заощадження з пенсії), а також дружини ОСОБА_4 ОСОБА_13 в розмірі 1300 доларів США (кошти подаровані на весілля). Жодних документів на підтвердження вказаних покликань суду не представили.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000419 від 02.04.2024, за підозрою військовослужбовців ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, а також за підозрою громадянина ОСОБА_12 за ч.5 ст.27, ч.4 ст.410 КК України.

Нагляд за здійсненням досудового розслідування у формі процесуального керівництва проводиться прокурорами Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 за попередньою змовою групою осіб, а саме в.о. начальника складу зберігання паливно-мастильних матеріалів ОСОБА_10 , начальник сховища пального ОСОБА_9 , військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , а також залучений ними до противоправної діяльності цивільна особа громадяни України ОСОБА_12 , виконуючи чітко розподілені ролі, викрадали дизельне пальне з території складу військової частини НОМЕР_2 (військове містечко № НОМЕР_3 ), розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке вивозили за межі розташування військової частини, у тому числі з подальшою передачею викрадених паливно мастильних матеріалів громадянину ОСОБА_12 , для реалізації за готівку вказане пальне, а отримані грошові кошти розподіляли між собою.

В ході проведення досудового розслідування 11.12.2024 року слідчим на підставі ухвал слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова проведено обшуки за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номер « НОМЕР_1 », під час проведення якого виявлено та вилучено майно, з клопотанням про накладення арешту на яке звернувся слідчий.

А саме:

- грошові кошти в сумі 7300 доларів США номіналом по 100 доларів США, грошові кошти у сумі 1500 грн. купюрами по 500 грн., з яких три купюри із серіями і номером ЕА3290473, АА0398761, ЄД3681672, які співпали із купюрами оперативної закупки при контролі за вчиненням злочину; а також 6 каністр з дизельним паливом по 20 літрів, 1 каністра з дизельним паливом 3 л, вилучені 11.12.2024 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 32 каністри з дизельним паливом по 20 л., 3 каністри з дизельним паливом по 30 л., 1 каністру з дзельним паливом 60 л., 11 каністр з бензином по 20 л., вилучені 11.12.2024 під час обшуку автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номер « НОМЕР_1 ».

Факт проведення обшуків стверджується долученими до матеріалів клопотання копіями протоколів обшуку від 11.12.2024 року.

Речі та майно, вилучені в ході обшуку постановами слідчого від 11.12.2024 року визнано речовими доказами по справі.

Відповідно до ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, майно, на яке слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт, само по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження речових доказів суд вважає обгрунтованими покликання слідчого за погодженням з прокурором на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити, наклавши арешт на вилучене майно.

Щодо покликань власників вилученого майна, то такі є передчасними, та можуть бути перевірені лише в ході досудового розслідування.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити власнику майна, що у випадку, коли відпадуть обставини, що були підставою для накладення арешту на майно, він має право звернутись до суду в порядку ст.174 КПК України із клопотанням про скасування арешту майна.

Керуючись вимогами ст. ст.117,170-173,309,395 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно, у кримінальному провадженні № 0000419 від 02.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, а саме:

- грошові кошти в сумі 7300 доларів США номіналом по 100 доларів США, грошові кошти у сумі 1500 грн. купюрами по 500 грн., з яких три купюри із серіями і номером ЕА3290473, АА0398761, ЄД3681672, які співпали із купюрами оперативної закупки при контролі за вчиненням злочину; а також 6 каністр з дизельним паливом по 20 літрів, 1 каністра з дизельним паливом 3 л, вилучені 11.12.2024 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 32 каністри з дизельним паливом по 20 л., 3 каністри з дизельним паливом по 30 л., 1 каністру з дзельним паливом 60 л., 11 каністр з бензином по 20 л., вилучені 11.12.2024 під час обшуку автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номер « НОМЕР_1 ».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1