Справа № 461/7016/23
Провадження № 1-кс/461/291/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2025 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові погоджене із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 17.08.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України,-

в с т а н о в и в:

старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить суд накласти арешт у кримінальному провадженні №0000064 від 17.08.2023, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , а саме на: особисті грошові в сумі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень, 2000 (дві тисячі) злотих, 1100 (тисячу сто) доларів США, які були вилучені в ході проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_6 , а саме АДРЕСА_1 ; автомобіль сірого кольору марки «марки «Nissan» модель «Qashqai» 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 .

В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що арешт, накладений на вищевказане майно підозрюваного ОСОБА_6 унеможливить підозрюваному чи іншим особам з числа його близьких родичів відчужити дане майно, та забезпечить у подальшому виконання судового рішення (вироку) в частині призначення покарання із конфіскацією майна.

Просить суд клопотання задоволити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки у клопотанні просить суд проводити розгляд справи про накладення арешту на майно у його відсутності та у відсутності прокурора, а також без виклику власника майна. Клопотання підтримує та просить суд таке задоволити.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Львівській області за процесуального керівництва Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, за №0000061, відомості про яке 17.08.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за матеріалами оперативного підрозділу УСР у Львівській області ДСР НП України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.369 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на надання неправомірної вигоди ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими в ході досудового розслідування особами, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 перебуває на посаді голови резервного складу постійно діючої позаштатної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно до ч.3 ст.18 КК України є службовою особою, оскільки наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а також виконує функції пов`язані з встановлення діагнозу, виготовлення лікарських документів, що слугують в подальшому для оформлення відстрочки від мобілізації та встановлення чи придатна особа до несення служби в період дії воєнного стану, надав останньому неправомірну вигоду в сумі 2000 доларів США за виготовлення фіктивного медичного документа, що в подальшому став би підставою для надання йому відтермінування від мобілізації, за наступних обставин.

Так, 07.01.2024 о 08:01год. перебуваючи у службовому кабінеті №12 (голови постійно діючої позаштатної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що знаходиться у адміністративній будівлі поліклінічне відділення №1 відокремленого підрозділу «Лікарня Князя Лева» КНП Львівське ТМО №2, в якому розташована військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 маючи умисел на вчинення протиправної діяльності, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими на даний час особами, висловив ОСОБА_5 усну пропозицію щодо надання йому неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США за виготовлення фіктивного медичного документа, який в подальшому стане підставою для отримання ОСОБА_6 відтермінування від військової служби, на що останній погодився.

Відповідно до п.1.1 глави 1 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 ( в редакції від 18.03.2021 № 70, далі - Положення) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п.1.3 глави 1 розділу І Положення ( в редакції від 18.03.2021 № 70) основними завданнями військово-лікарської експертизи є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи; надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, лікувальним закладам Міністерства оборони України; визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи; підготовка кадрів для військово-лікарських комісій.

Згідно п.2.1 глави 2 розділу I Положення ( в редакції від 18.03.2021 №70) для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Згідно п.2.6.1. глави 2 розділу I Положення (в редакції від 18.03.2021 №70) до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) серед інших належать ВЛК територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п.2.6.2 глави 2 розділу І Положення (в редакції від 18.03.2021 № 70) позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК, ВЛК ТЦК та СП не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, окуліста, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з середньою медичною освітою.

Пункт 2.6.3 глави 2 розділу І Положення (в редакції від 18.03.2021 №70) передбачає що до складу ВЛК (ЛЛК), що створюється у військовому комісаріаті, ТЦК, лікарі і секретар комісії залучаються з місцевих лікувально-профілактичних закладів рішенням голови районної державної адміністрації (виконавчого органу міської ради) за погодженням з головою відповідної штатної ВЛК регіону.До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.

Згідно п.1.2 глави 1 розділу II Положення (в редакції від 18.03.2021 №70) постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, пояснень щодо застосування статей та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я.

Відповідно до п.3.1 глави 3 розділу II Положення медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

Відповідно до п.20.3 глави 20 розділу II Положення при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: а) «Придатний»; б) «Непридатний»; в) «Потребує»; г)»Обмежено придатний до військової служби»; ґ) «Тимчасово непридатний».

Відповідно до п.20.4 глави 20 розділу II Положення за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку непридатності до військової служби або обмежену придатність осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов: «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «обмежено придатний до військової служби».

В подальшому, того ж дня, о 08:38год. ОСОБА_6 , перебуваючи у службовому кабінеті №12 (голови постійно діючої позаштатної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що знаходиться у адміністративній будівлі поліклінічне відділення №1 відокремленого підрозділу «Лікарня Князя Лева» КНП Львівське ТМО №2, в якому розташована військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленими в ході досудового розслідування особами, з метою отримання фіктивного медичного документа, який в подальшому стане підставою для відтермінування від військової служби, надав ОСОБА_5 неправомірну вигоду - грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 07.01.2025 становить 84 391,8 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в пропозиції та наданні неправомірної вигоди службовій особі за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років, з конфіскацією майна або без такої.

Згідно ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

08.01.2025 в ході проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_6 , а саме АДРЕСА_3 проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді в ході якого було виявлено та вилученого готівкові грошові кошти, а саме: 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень; 2000 (дві тисячі) злотих; 1100 (тисячу сто) доларів США.

Крім цього, 08.01.2025 під час проведення обшуку транспортного засобу марки «Nissan» модель «Qashqai» 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , який згідно реєстраційної карти транспортного засобу належить ОСОБА_6 в ході якого було вилучено вказаний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_4 та ключ брелок до вказаного автомобіля.

Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладено на нерухоме майно і рухоме майно, гроші, які перебувають у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

За ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження, зокрема застосування можливої конфіскації майна. Оскільки, ОСОБА_6 в разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яке відповідно до ч. 6 ст.12 КК України відноситься до категорії - тяжкого злочину, та за яке загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Арешт на вище вказане майно, як тимчасово вилученого майна є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.

Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.

Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть застосувати конфіскацію майна.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 17.08.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, - задоволити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000064 від 17.08.2023, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , а саме на: особисті грошові в сумі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень, 2000 (дві тисячі) злотих, 1100 (тисячу сто) доларів США, які були вилучені в ході проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_6 , а саме АДРЕСА_1 ; автомобіль сірого кольору марки «марки «Nissan» модель «Qashqai» 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду - протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1