СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/11/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2013 за № 0007875, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Некрасівка Совєтського району АР Крим, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

клопотання представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «АРКОН-БУД» ОСОБА_6 про скасування арешту майна,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_7 ,

захисник - ОСОБА_8 ,

інші учасники судового провадження:

представник потерпілого - ОСОБА_9 ,

представник власника майна - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2013 за № 0007875, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. ст. 191 КК України.

Через систему «Електронний суд» 20.11.2024 надійшло клопотання представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «АРКОН-БУД» ОСОБА_6 про скасування арешту майна, який накладений постановою слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_10 від 11.11.2009, а саме: на транспортний засіб - автомобіль марки «ГАЗ», моделі 33023, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «АРКОН-БУД».

Дане клопотання представник обґрунтовує тим, що постановою слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_10 від 11.11.2009, а саме: на транспортний засіб - автомобіль марки «ГАЗ», моделі 33023, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «АРКОН-БУД». Вказаний транспортний засіб не визнавався речовим доказом у даному кримінальному провадженні. На вказаний транспортний засіб вже 15 років накладено арешт у межах даного кримінального провадження, судовий розгляд якого на даний час не завершений. Товариство з обмеженою відповідальністю «АРКОН-БУД» не є стороною у вказаному кримінальному провадженні. Враховуючи наведене, а також тривалий час застосування арешту, не існує обґрунтованих підстав для подальшого застосування арешту.

У судовому засіданні представник заявника - власника майна ОСОБА_6 підтримала клопотання та просила його задовольнити. Також показала, що вказаний транспортний засіб на даний час перебуває у користуванні товариства.

У судовому засідання прокурор та представник потерпілого у вирішенні даного клопотання поклалися на розсуд суду. Також прокурор надав докази на підтвердження того, що на транспортний засіб - автомобіль марки «ГАЗ», моделі 33023, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , слідчим СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_10 постановою від 10.112009 (№ 51/301 від 11.11.2009) накладено заборону на відчуження майна.

У судовому засіданні захисник не заперечував щодо задоволення клопотання заявника.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього додатки, а також матеріали кримінального провадження та докази, надані прокурором, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У постанові Великої Палати Верховного Суду 30.06.2020 у справі № 727/2878/19 вказано, що якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 335/12096/15-ц з урахуванням ухвали про виправлення описки від 3 липня 2018 року, від 17 жовтня 2018 року у справі № 461/233/17 та від 7 листопада 2018 року у справі № 296/8586/16-ц).

У цій же постанові Велика Палата вказує, що частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_10 від 10.11.2009 у кримінальній справі № 08-16608 накладено заборону на відчуження автомобіля марки «ГАЗ 33023-418, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 та проведення будь-яких цивільно-правових угод із зазначеним автомобілем, про що письмово повідомити відповідні державні органи.

Вказана постанова листом від 11.11.2009 за № 51/301 направлена на виконання начальнику ІДАІ ГУМВС України в м. Києві.

Відповідно до повідомлення від 16.11.2009 № 10/22674вх на лист від 11.11.2009 за № 51/301 на транспортний засіб - автомобіль марки «ГАЗ 33023, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, свідоцтво НОМЕР_3 від 27.03.2009, власником якого є ТОВ «АРКОН-БУД», накладено арешт.

Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 27.03.2009 транспортний засіб - автомобіль марки «ГАЗ», моделі 33023, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АРКОН-БУД».

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей по визнання вказаного транспортного засобу речовим доказом.

У відповідності з практикою Європейського суду для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Враховуючи наведене, суд вважає за доцільне клопотання представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «АРКОН-БУД» ОСОБА_6 про скасування арешту майна задовольнити та скасувати заборону відчуження майна, накладену постановою слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_10 від 10.11.2009 (№ 51/301 від 11.11.2009), а саме: на транспортний засіб - автомобіль марки «ГАЗ», моделі 33023, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «АРКОН-БУД».

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 174, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «АРКОН-БУД» ОСОБА_6 про скасування арешту майна, - задовольнити.

Скасувати заборону відчуження майна, накладену постановою слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_10 від 10.11.2009 (№ 51/301 від 11.11.2009), а саме: на транспортний засіб - автомобіль марки «ГАЗ», моделі 33023, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «АРКОН-БУД».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити о 10 год. 00 хв. 31.01.2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3