Єдиний унікальний № 371/239/24
Номер провадження № 1-в/371/14/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2025 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миронівка подання Обухівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про приведення судового рішення у відповідності, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка, Київська область, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

засуджений 21 травня 2024 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_4 засуджений 21 травня 2024 року Миронівським районним судом Київської області за 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Фахівець ІІ категорії Обухівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернулася до суду із цим поданням (клопотанням), посилаючись на те, що набрав чинність закон, згідно з яким усунена караність діяння, за яке засуджена особа, а тому він підлягає звільненню від покарання.

Фахівець органу пробації ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явилися, про місце та час судового розгляду повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви про розгляд подання у їх відсутність, просили задовольнити подання.

За таких обставин судовий розгляд на підставі ст. 539 КПК України проведений у їх відсутності.

Дослідивши матеріали подання та особової справи № 29/ЗВП/2024 на засудженого, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що вироком Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року ОСОБА_4 засуджений за 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, в період іспитового строку покладено на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Громадянин ОСОБА_4 перебуває на обліку Обухівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з 08 липня 2024 року.

Згідно ч.1 ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Згідно ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч. 3 ст.4 КК України - часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно ч. 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024 року, після 09 серпня 2024 року, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Частина 2 ст. 51 КУпАП, яка визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» від 03 листопада 2023 року, становив 3 028, 00 гривні. Відповідно 50 відсотків від його розміру становили 1 514 гривні 00 коп.

Судом встановлено, що за вироком Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року події злочину відбулись 23 січня 2024 року, загальна сума викрадених коштів становить 2 242 гривень 84 коп., що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_4 , розповсюджується дія Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення" та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи вище викладене, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, в частині звільнення засудженого ОСОБА_4 , від призначеного покарання згідно вироку Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 в справі № 371/239/24, в частині призначення покарання за ч. 4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

При цьому, покарання призначене вироком Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 в справі № 371/239/24 залишити без змін та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 3 ст. 357 КК України, з призначенням покарання 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ст. 75 ст.104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

На підставі ст.58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", керуючись ст. ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання Обухівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про приведення судового рішення у відповідності, відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року в справі №371/239/24 (провадження №1-кп/371/167/24) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Миронівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року в справі № 371/239/24 (провадження №1-кп/371/167/24) за ч.4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

ОСОБА_4 , вважати засудженим за ч. 3 ст. 357 КК України із призначенням покарання 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ст. 75 ст.104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1