Справа № 595/132/25
Провадження № 1-кп/595/67/2025
У Х В А Л А

про закінчення підготовчого провадження

та призначення судового розгляду

05 лютого 2025 року місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (на відеозв`язку),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

провівши у приміщенні суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000317 від 19 грудня 2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2025 року на адресу Бучацького районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000317 від 19 грудня 2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України.

Ухвалою судді від 31 січня 2025 року по вказаному провадженню призначено підготовче судове засідання.

04 лютого 2025 року прокурор через канцелярію суду подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 терміном на 60 днів. Подане клопотання мотивує тим, що ризики, які стали підставою для обрання до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується 18 лютого 2025 року. Зокрема, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Відтак, застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризиків та забезпечення належної поведінки обвинуваченого та виконання ним своїх обов`язків.

05 лютого 2025 року захисником ОСОБА_5 через канцелярію суду подано клопотання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у клопотанні, не підтверджені. Вказує на те, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Харківській області. Він є хворий з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ІХС стенокардія напруги, у зв`язку з чим лікарем військово-медичного клінічного центру Південного регіону Міністерства обори України ОСОБА_4 направлений на дообстеження.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечили щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_6 вважає, що кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, виходячи з наступного.

Дане кримінальне провадження підсудне Бучацькому районному суду Тернопільської області.

Перешкод для закриття кримінального провадження не вбачається.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Крім того, прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав подане ним клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, оскільки ризики, які були наявні під час застосування запобіжного заходу, не зменшились.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт заперечила, пояснивши, що у випадку, коли обвинувачений перебуватиме на волі, вона боятиметься за своє життя та здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просять змінити запобіжний захід на домашній арешт з підстав, викладених у поданому захисником письмовому клопотанні.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Так, ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2024 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено ОСОБА_4 заставу в розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. з покладенням обов`язків, строк якого закінчується 18 лютого 2025 року.

Згідно ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якими суд керується в силу вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.

Отже, вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд оцінює та враховує: тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, їх суспільну небезпечність, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим; дані про особу обвинуваченого.

Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, може кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на строк, що не перевищує 60 днів.

Відносно аргументів сторони захисту про наявність в обвинуваченого гіпертонічної хвороби ІІ ст., ІХС стенокардії напруги, суд зазначає, що стороною захисту не надано доказів того, що у зв`язку із зазначеним можливим діагнозом обвинувачений не може утримуватися під вартою.

Підстав для зменшення розміру застави, визначеної ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2024 року при обранні запобіжного заходу суд не вбачає, оскільки наявні обставини, які дають підстави вважати, що саме обраний судом розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим розмір застави залишається у раніше визначеному судом розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 242 240,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст. ст. 315-316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 19 грудня 2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України, у відкритому судовому засіданні на 10.02.2025 о 10:00 год. в приміщенні Бучацького районного суду Тернопільської області.

Викликати у судове засідання сторони кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05 квітня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику, а також надіслати прокурору та начальнику ДУ «Чортківська УВП (№26)».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 05 лютого 2025 року о 14 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1