Дата документу 17.03.2025 Справа № 334/5607/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/5607/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/316/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 78 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2021 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 1 ст. 119 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладанням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

16 серпня 2024 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання командира в/ч НОМЕР_1 про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Клопотання обґрунтовано тим, що 10 листопада 2023 року закінчився іспитовий строк, призначений вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2021 року.

Встановивши, що в провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді обвинувачений акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, суд першої інстанції прийшов до висновку, що клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вина ОСОБА_7 не була встановлена обвинувальним вироком суду, а відмова суду в задоволенні клопотання виключно з підстав наявності інформації в ЄРДР про повідомлення цій особі про підозру, не ґрунтується на вимогах закону та порушує принцип презумпції невинуватості.

Враховуючи, що вина ОСОБА_7 не встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, а також те, що ОСОБА_7 належним чином виконував покладені на нього обов`язки, з моменту призову позитивно характеризується, заслужив статус учасника бойових дій та бездоганно виконує свої службові та конституційні обов`язки по захисту держави, суд першої інстанції мав усі підстави для звільнення засудженого від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Заслухавши доповідь судді по справі, захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

З огляду на ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч. 2 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Обставини, на які посилається командир в/ч НОМЕР_1 у своєму клопотанні та доводи апеляційної скарги про те, що після закінчення іспитового строку суд має звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, не узгоджується із згаданими вимогами кримінального закону, а також з вимогами ч. 3 ст. 75 КК України про те, що суд приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання лише у разі, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не тільки виконає покладені на нього обов`язки, а й насамперед не вчинить нового злочину.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді в Заводському районному суді м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000583 від 12 липня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2022 року вказане кримінальне провадження зупинено до звільнення ОСОБА_7 з військової служби.

За таких обставин, вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2021 року до вирішення по суті нового кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, є передчасним, оскільки це має вирішальне правове значення щодо можливості застосування положень ст. 78 КК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає ухвалу законною і обґрунтованою, та не вбачає істотних порушень норм кримінального або кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4