КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/1255/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя проаналізувавши зміст повідомлення ОСОБА_7 від 22.11.2024 про вчинення кримінального правопорушення дізнавачем Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 та прокурором Дарницької окружної прокуратури ОСОБА_9 , дійшов висновку, що в розумінні ст. ст. 2, 11 КПК України, воно не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подавапеляційну скаргу, в якій, вказуючи, що зазначена ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та невмотивованою, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу, зобов`язати уповноважених осіб Офісу генерального прокурора внести відомості до ЄРДР відповідно до повідомлення про вчинення кримінального правопорушення вх. №265298-24 від 22 листопада 2024 року.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року, мотивуючи клопотання тим, що копія оскаржуваної ухвали отримана представником заявника 23 грудня 2024 року, що підтверджується відповідним витягом з офіційної електронної пошти, на яку надійшла вказана ухвала, не зважаючи на те, що відповідне процесуальне рішення було прийнято слідчим суддею 16.12.2024, що фактично позбавило звернутися заявника та йогопредставника можливості оскарження такої ухвали в строк передбачений нормами КПК України. Після отримання копії ухвали 23 грудня 2024 року адвокатом ОСОБА_6 в п`ятиденний строк оскаржено ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до Київського апеляційного суду, а саме 26 грудня 2024 року. 27 грудня 2024 колегією суддів Київського апеляційного суду прийнято рішення про повернення апеляційної скарги з підстав того, що стороною захисту не ініційовано питання про поновлення пропущеного строку. Вказана ухвала була опублікована в Єдиному реєстрі судових рішень 30 грудня 2024, а представнику заявника про неї стало відомо 02 січня 2025 під час моніторингу Єдиного реєстру судових рішень та фактично ще не отримана.

Отже, за думку апелянта, зважаючи на те, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, які не залежали від волі заявника та його представника, і фактично рахується з дня отримання ухвали слідчого судді, то останнім днем апеляційного оскарження необхідно вважати 28 грудня 2024 року, то ж строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги, дійшов помилкового та формального висновку, фактично не обґрунтовуючи, яких саме даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним повідомлення про злочин не містить в розумінні ст.ст. 2, 11 КПК України.

Викладені у повідомленні обставини, на думку заявника, свідчать про наявність в діях кокретних осіб ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 372 КК України.

Сторона захисту зауважує, що в межах розгляду скарги предметом оцінки є виключно відомості, наведені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, та, відповідно, наявність в органу досудового розслідування обов`язку внести ці відомості до ЄРДР.

На переконання сторони захисту, повідомлення про вчинення злочину містить послідовний та в достатній мірі деталізований опис обставин, які у своїй сукупності свідчать про можливе вчинення кримінальних правопорушень, а відтак орган досудового розслідування зобов`язаний виконати покладений на нього ст. 214 КПК обов`язок щодо внесення цих відомостей до ЄРДР.

При цьому, як зазначає апелянт, з`ясування достовірності цих відомостей, відповідність їх фактичним обставинам, надання їм правової оцінки у контексті наявності всіх елементів складу злочину на цьому етапі перевірки повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення перебуває поза межами компетенції слідчого судді/суду та не належить до кола питань, які вирішуються під час розгляду зазначеної скарги. Ці обставини мають бути з`ясовані саме в ходідосудового розслідування у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Враховуючи вищевикладені обставини, сторона захисту вбачає, що висновок слідчого судді про відсутність підстав для зобов`язання уповноважених осіб Офісу генерального прокурора виконати вимоги ст.214 КПК та внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_7 від 22 листопада 2024 року не можна вважати обґрунтованим.

Відтак сторона захисту наголошує, що вищевказаний помилковий висновок перешкодив слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому відповідно до положень ч. 1 ст.409 КПК ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак адвокат ОСОБА_6 подав клопотання, в якому підтримав прохання апеляційної скарги та просив розгляд апеляційної скарги здійснювати без його участі, а тому враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність осіб, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З приводу клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, слід зазначити, що враховуючи, те, що оскаржувана ухвала слідчого судді, хоч і була постановлена з викликом сторін, проте, розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_6 , зі змістом вказаної ухвали останній ознайомився після її отримання на електронну пошту 23.12.2024, та 02.01.2025 подав апеляційну скаргу, а тому зважаючи на те, що виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження в даному випадку пропущений із поважних причин і підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі скарги, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР, відповідно до повідомлення про вчинення кримінального правопорушення вх№265298-24 від 22 червня 2024 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що зміст повідомлення ОСОБА_7 від 22.11.2024 про вчинення кримінального правопорушення в розумінні ст. ст. 2, 11 КПК України не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження, в повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 22.11.2024 ОСОБА_7 фактично не погоджується з діями дізнавача та прокурора щодо повідомлення його про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України за наведених ним обставин події.

Однак, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, зазначене повідомлення ОСОБА_7 , в розумінні ст.ст. 2, 11 КПК України, не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним, а незгода ОСОБА_7 з пред`явленою йому підозрою, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про те, що в повідомленні від 22.11.2024 наведено обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів вважає безпідставними. При цьому, колегія суддів зауважує, що не будь-яка заява чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, виключно з огляду на її назву, набуває статусу цього документа і її подання до Офісу Генерального прокурора не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, оскільки вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких ОСОБА_7 наведено не було, а відтак, не було і бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що слідчий суддя не вирішує питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не дає оцінку обґрунтованості заяви та не досліджує докази, а лише вивчає її зміст на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, які в свою чергу і підлягають внесенню до ЄРДР, а тому доводи адвоката ОСОБА_6 , в цій частині, колегія суддів вважає безпідставними.

Отже, висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, а тому доводи адвоката щодо порушення слідчим суддею норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали є неспроможними.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 - задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4