Справа № 349/8/25
Провадження № 1-кп/349/61/25
У Х В А Л А

іменем України

17 лютого 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який працює машиністом енергоблока на ДТЕК "Бурштинська ТЕС", одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше несудимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.3663 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

встановив:

За обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобвгання корупції" за таких обстаивин.

ОСОБА_3 був обраний депутатом Букачівської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, повноваження якої почались з 11 січня 2019 року згідно рішення № 1 першої сесії VII демократичного скликання вказаної селищної ради.

Відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_3 , будучи обраним депутатом Букачівської селищної ради, був суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, відповідно до ч. 2 ст. 45 цього ж Закону є суб`єктом декларування.

У день відкриття І сесії VIII скликання Букачівської селищної ради Івано- Франківської області, та прийняття рішенням № 1-1/2020 від 27 листопада 2020 року «Про початок повноважень депутатів Букачівської селищної ради Івано- Франківського району Івано-Франківської області», повноваження ОСОБА_3 , як депутата цієї селищної ради закінчилися.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, і містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Рішенням Національного агентства 10 червня 2016 року №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089 (зі змінами), затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайгі Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

У порушення цих вимог, ОСОБА_3 , який у період з 11 січня 2019 року по 27 листопада 2020 року був депутатом Букачівської селищної ради Івано-Франківської області та суб`єктом декларування згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно, в період часу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2021 року по 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2021 року, перебуваючи за місцем проживання у с.Журавеньки Букачівської територіально громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідної декларації, всупереч вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», не подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, тобто за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року.

Згідно інформації Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_3 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, не подав.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.3663 КК Українина підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності .

ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника, дав згоду на закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.3663 КК України,оскільки воно не суперечить вимогам ст.49 КК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідно п.1ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 статті 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі , і до набрання вироком законної сили минуло два роки.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких чотирьох умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна зі сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. Суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення його від кримінальної відповідальності.

Зазначений висновок про застосування цієї норми кримінального права міститься у постанові Верховного Суду від 19 листопада 2019 року, справа № 345/2618/16-к.

За ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах1,2 цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч.1,2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.3663 КК України (на час вчинення кримінального правопорушення 01 квітня 2021 року) було передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Отже, це кримінальне правопорушення відносилося до кримінального проступку.

Законом України № 1576-IX від 29 червня 2021 року "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України щодо вдосконалення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", який набув чинності 21 липня 2021 року, внесено зміни до 2 абзацу статті 3663 КК України, а саме - після слів "від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин" доповнено словами "або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі строком на один рік". Таким чином ці зміни посилили відповідальність за неподання декларації, з кримінального проступку такі дії переведені в нетяжкий злочин.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі (ч.2 ст.5 КК України).

Судом встановлено, що кримінальний проступок було вчинено ОСОБА_3 01 квітня 2021 року і з дня його вчинення до постановлення ухвали суду минуло три роки.

Стороною обвинувачення не надано суду доказів, що обвинувачений ОСОБА_3 ухилявся від досудового слідства, а також судом не встановлено, щоб обвинувачений ухилявся від суду під час судового провадження, оскільки в розшук не оголошувався. За п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини 1 або частиною 2 статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності;

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що є всі правові підстави, передбачені ст.49 КК України щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.3663 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002.

Керуючись ст.284 -288, 314, 371-372, 376, 395,532 КПК України,

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

На підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.3663 КК України, а кримінальне провадження, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000002 закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали вготовлено 17 лютого 2025 року о 15 год. 20 хв.