Справа № 236/910/21
Провадження № 1-кп/202/275/2024
УХВАЛА

23 грудня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 26 квітня 2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000001 від 26 квітня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст.289 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений, враховуючи тяжкість покарання, може переховуватись від суду, чинити тиск на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, не змінилися.

Захисниця обвинуваченого у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу просила відмовити, зазначивши, що ризики, на які прокурор посилається як на підставу продовження найсуворішого запобіжного заходу, не доведені та мають характер припущень. Також зазначила, що її підзахисний вже досить тривалий час перебуває під вартою без вироку суду, а сторона обвинувачення не може забезпечити допит потерпілої та свідків. Також зазначила, що її підзахисний вину у скоєні кримінальних правопорушень не визнає чим хоче довести свою невинуватість, у зв`язку із чим переховуватись від суду не буде та не буде впливати на свідків та потерпілих. Зміна запобіжного заходу на особисте зобов`язання надасть обвинуваченому можливість завершити почату ним процедуру визнання його батьком своєї дитини. На підставі викладеного просить суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт, який у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку її підзахисного.

Обвинувачений позицію свого захисника підтримав у повному обсязі.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 29 грудня 2024 року включно.

Мотивуючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор зазначає, що обвинувачений може переховуватись від суду, чинити тиск на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає доведеними існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості переховування від суду продовжує існувати, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватим у інкримінованому злочині, ОСОБА_4 може переховуватися від суду.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого незаконно впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, котрі наразі в суді не допитані, продовжує існувати, оскільки, як вбачається із додатків до обвинувального акта, стороною обвинувачення зібрані певні докази по кримінальному провадженню. Стадія допиту потерпілих та свідків судом не розпочата.

Разом з цим, ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України у судовому засіданні доведений не був, у зв`язку із чим суд не враховує його при вирішенні питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу.

При цьому, наявність ризиків, визначених у п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України дають достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 у разі зміни йому запобіжного заходу, може переховуватися від суду, чинити тиск на потерпілих та свідків.

З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого, маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду або впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

Аналізуючи наведене, з метою захисту суспільного інтересу, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає доцільним продовжити відносно ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст.197 КПК України, на 60 діб.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.178,197,331,372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 20 лютого 2025 року включно.

Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1