Справа №613/197/25 Провадження № 1-кс/613/99/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001692 від 30 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про накладення арешту на: мобільний телефон марки ««iPhone» моделі 12, білого кольору, що належить ОСОБА_4 , який проживає за адресою : АДРЕСА_1 та перебував у фактичному володінні останнього. Вилучений мобільний телефон зберігати в кімнаті зберігання речових доказів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Ярослава Мудрого, буд. 9.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що слідчим відділом Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001692, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника відділу персоналу та стройового Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 27-КС від 25 липня 2024 року, солдата ОСОБА_4 , призначено на посаду курсанта навчального курсу відділення підготовки військового коледжу сержантського складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Відповідно до ст.ст. 2, 5, 20, 23, 25 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» та пунктів 17, 19, 23, 26, 30, на момент вчинення злочину, солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем за контрактом.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом, займаючи посаду курсанта навчального курсу відділення підготовки військового коледжу сержантського складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, розташованого в військовому містечку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » с. Старичі Львівської області, реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов?язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, самовільно залишив місце служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, 18 серпня 2024 року перебуваючи за місцем несення служби у військового коледжу сержантського складу ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого в військовому містечку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » с. Старичі Львівської області, і прибув за місцем свого проживання - АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов?язків військової служби.

08 лютого 2025 року, під час затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, в останнього виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone» моделі 12, білого кольору.

09 лютого 2025 року вилучений вищевказаний мобільний телефон під час затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, прокурор зазначає, що для досягнення дієвості цього провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення дослідження та аналізу інформації (телефонних дзвінків), яка міститься у вказаному мобільному телефоні, виникла необхідність у накладенні арешту на мобільний телефон марки «iPhone» моделі 12, білого кольору.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, надали заяви за змістом яких просили клопотання розглядати без їх участі, зазначили, що клопотання підтримують та просять задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином.

В порядку ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, надані докази, приходить до наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, слідчий ОСОБА_5 08 лютого 2025 року о 13.13 год. в АДРЕСА_2 затримав особу, підозрювану у вчиненні злочину - ОСОБА_4 . Слідчий ОСОБА_5 на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, у присутності двох понятих здійснив обшук затриманої особи ОСОБА_4 , під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone» моделі 12, білого кольору.

08 лютого 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Як вбачається з копії постанови про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 09 лютого 2025 року мобільний телефон марки «iPhone» моделі 12, білого кольору визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Вилучений під час затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, мобільний телефон марки «iPhone» моделі 12, білого кольору, належить ОСОБА_4 та перебував у фактичному володінні останнього.

Частиною 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На думку слідчого судді, прокурором доведено, що арешт вказаного майна застосований з метою забезпечення доказової бази по кримінальному провадженню, так як вказане майно відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України.

Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Враховуючи вищевикладене, положення ст. 114, ст. 132, ч. 4 ст. 173 КПК України, керуючись загальними засадами кримінального провадження, викладеними в ст. 7 КПК України, слідчий суддя, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, вважає необхідним зобов`язати слідчого, прокурора передати на відповідальне зберігання особі, у якої було вилучено зазначений в клопотанні мобільний телефон після здійснення його огляду із залученням спеціаліста (експерта), зняття виявленої інформації на електронному носії експертами в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаному мобільному телефоні для залучення до матеріалів кримінального провадження № 000692 від 30 вересня 2024 року, до 13 березня 2025 року включно, та попередити таку особу про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна. Таким чином, слідчий суддя покладає на слідчого, прокурора обов`язок з 14 березня 2025 року повернути вказаний мобільний телефон його власнику (особі, у якої він був вилучений), та у відповідності до цього визначити місце зберігання вказаного майна.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 28, 98, 167, 168, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001692 від 30 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон марки ««iPhone» моделі 12, білого кольору, що належить ОСОБА_4 - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання мобільного телефону марки ««iPhone» моделі 12, білого кольору, визначити кімнату зберігання речових доказів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Ярослава Мудрого, 9 до 13 березня 2025 року включно, протягом якого надати стороні обвинувачення строк для здійснення його огляду, зняття виявленої інформації на електронному носії спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаному носії для залучення до матеріалів кримінального провадження №000692 від 30 вересня 2024 року, а з 14 березня 2025 року зобов`язати слідчого, прокурора передати на відповідальне зберігання вказаний мобільний телефон особі, у якої він був вилучений, та попередити таку особу про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити заінтересованим особам, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, роз`яснивши їм право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1