Справа № 716/9/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна подання Чернівецького районного сектору №3 філії державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Чернівецький районний сектор №3 філії державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник уповноваженого органу з питань пробації подання підтримав, просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлений про судовий розгляд належним чином, жодних відомостей про поважність неприбуття до суду не надав.

Відповідно до вимог ст. 539 ч. 5 КПК України, неприбуття засудженого, який повідомлений належним чином не перешкоджає розгляду справи.

Прокурор вважав за доцільне подання задовольнити з підстав викладених в ньому.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 27.04.2020 вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області за ст. 125 ч. 1 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 28.05.2020. Чернівецьким районним сектором № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області отримано та прийнято до виконання 29.05.2020. 10.08.2020 до ВП № 3 (м. Заставна) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області відносно ОСОБА_5 уповноваженим органом з питань пробації направлено подання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів. Згідно листа ВП № 3 (м. Заставна) з метою розшуку засудженого заведено ОРС категорії «Розшук» за №13910110 від 21.08.2020.

Для встановлення факту перетину засудженим державного кордону, відповідно до абзацу шістнадцятого пункту 1 розділу II Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 р. № 272/5,28.10.2024 уповноваженим органом з питань пробації направлено запит до Головного управління центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. Згідно відомостей ДПС України від 06.11.2024 встановлено, що засуджений ОСОБА_5 06.06.2020 перетнув державний кордон в напрямку виїзд через пункт пропуску «Дякове», на транспортному засобі з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

У зв`язку із тим, що засуджений порушив умови відбування покарання у виді громадських робіт, Чернівецьким районним сектором № 3 27.11.2024 направлено подання до ВП № 3 (м. Заставна) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області для вирішення питання про притягнення засудженого ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

18.03.2025 Чернівецьким РС № 3 із сектору дізнання ВП № 3 (м. Заставна) отримано постанову про закриття кримінального провадження від 28.12.2024 відносно засудженого ОСОБА_5 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Відбутого строку покарання немає, тобто засуджений має відбути 100 годин громадських робіт.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України вбачається, що у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом строку, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності. При цьому обов`язковою умовою для такого звільнення є те, що засуджений у межах періоду, зазначеного у статті 80 КК України, не вчинить нового злочину.

Одним із видів покарання є громадські роботи (п. 4 ч. 1 ст. 51 КК України), які у розумінні статті 56 КК України є особливою формою державного примусу, що застосовується судом від імені держави з урахуванням принципу необхідності і достатності до особи, винної у вчиненні злочину, та полягають у виконанні у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 р.) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженим громадських робіт сам по собі не свідчать про ухилення від відбування цього покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі ст. 389 та ст. 390 КК України, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із кримінальних правопорушень, передбачених зазначеними статтями КК України.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає винною у вчинені нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особу буде визнано винною в ухиленні від відбування покарання.

В матеріалах відсутні відомості, які б доводили належним чином про ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, зокрема про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України або про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності. Отже, немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Оскільки на даний час відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання та про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Таким чином, ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді 100 годин громадських робіт, що є покаранням менш суворим, ніж обмеження волі, та з дня набрання чинності обвинувальним вироком минуло більше двох років.

З 27.04.2020 засуджений до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання не притягувався, обвинувальний вирок відносно останнього за ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 389 КК України не виносився.

ОСОБА_5 будучи засудженим до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, до кримінальної відповідальності за вчинення нового кримінального правопорушення за час перебування на обліку не притягувався.

Відповідно до ч. 14 ст. 537 КПК України під час виконання вироків вирішуються інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Очевидно, що під час виконання вироків суд вправі вирішувати й питання, що виникли в процесі виконання вироків. Згідно з ч. 1 та ч. 2 п.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, заслухавши думку прокурора, суд вважає за можливе подання задовольнити та звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ч. 1 ст. 78, 80 КК України, ст. ст. 369, 372, 537 ч. 1 п. 9, 539 ч. 2 п.3 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Подання Чернівецького районного сектору №3 філії державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 27.04.2020 вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області за ст. 125 ч. 1 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи діб з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Суддя ОСОБА_6