ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/2210/23 Номер провадження 11-кп/814/1839/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000739, за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 червня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, непрацюючого, маючого середню спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.01.2015 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн;

- 22.06.2016 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 03.08.2017 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ст.71, ст.72 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 31.07.2020 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , 28 вересня 2023 року близько 10 год 00 хв на тумбі у кімнаті побачив мобільний телефон марки «Техно» моделі «ВВ4к» кольору «midnight black» 2 Gb RAM 32 GB ROM, imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, який належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_8 , діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України N? 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався та діяв на момент вчинення кримінального правопорушення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки "Техно" моделі «ВВ4к» кольору «midnight black», 2 GB RAM 32 GB ROM, імеі НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 1860,00 грн.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1860,00 грн.

Таким чином ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_7 просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його протиправних дій, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вказує, що всі із зазначених судом обставин на обґрунтування підстав застосування положень ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_8 від призначеного йому покарання, крім відшкодування завданої потерпілій шкоди, навпаки вказують на необхідність призначення йому реального покарання.

Також зазначає, що місцевим судом не в повній мірі враховано суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, з огляду на його тяжкість, фактичні обставини його вчинення, поведінку обвинуваченого під час розгляду справи, а також дані, які характеризують особу ОСОБА_8 .

Звертає увагу, що обвинувачений вчинив даний злочин менше ніж через три місяці після відбуття попереднього покарання у виді позбавлення волі, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень саме майнової спрямованості, раніше вже звільнявся від відбування покарання з випробуванням і вчиняв нові злочини в період іспитового строку, офіційно ніде не працевлаштований, що може слугувати приводом для продовження ним злочинної діяльності з метою наживи. Окрім цього, не враховано й ту обставину, що під час судового слідства обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнавав, до останнього стверджуючи, що взяв мобільний телефон потерпілої помилково, просто переплутав його зі своїм.

Також вказує, що ОСОБА_8 , намагаючись ввести в оману суд, наполягав, що здав мобільний телефон потерпілої до ломбарду наступного дня після заволодіння ним, бо не знав чий телефон та звідки він у нього взявся, що спростовано у ході судового розгляду дослідженими квитанцією про прийом заставленого майна № П6 та довідкою ПТ «Бабенко і Компанія» про надання фінансового кредиту обвинуваченому, згідно яких він заклав майно саме у день його викрадення, тобто 28.09.2023.

Наведене свідчить, що обвинувачений ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, належних висновків щодо свого способу життя та поведінки не зробив, у зв`язку з чим відсутні підстави для його звільнення від відбування призначеного покарання.

В подальшому прокурором внесено зміни до апеляційної скарги, в яких прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлено кримінальну протиправність діяння.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із внесеними змінами та просив її задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_8 до апеляційного суду не з`явився, звернувся із клопотанням, в якому просив здійснювати розгляд апеляційної скарги прокурора із внесеними змінами без його участі. Не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України.

Мотиви суду.

Матеріально-правовими підставами ч. 1 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 КУпАП, відповідно до яких збільшено розмір суми збитків для настання кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України, оскільки розмір завданої майнової шкоди, має перевищувати 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Враховуючи підпункт 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України та ст. 7 Закону України Про Державний бюджет на 2023 рік, відповідно до якої прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2023 року становив 2684 грн., розмір збитків необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2023 році, має перевищувати 2684 грн.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення 28 вересня 2023 року, чим спричинив майнову шкоду потерпілій на суму 1860 грн.

Тобто розмір збитків, завданих потерпілій інкримінованим ОСОБА_8 кримінальним правопорушенням, не перевищує необхідну суму для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку у 2023 році.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу із внесеними змінами прокурора необхідно задовольнити, вирок місцевого суду скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу із внесеними змінами прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000739 від 29.09.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4