Справа № 559/996/23
Провадження № 1-кп/559/24/2025
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

"20" лютого 2025 р. м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисниці ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби, що підтримує в судовому засіданні, бо ризики за п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення наявні, а захід дієвий. Обвинувачений завжди з`являється на судові засідання, нові правопорушення відсутні, умови домашнього арешту не порушував, але все це свідчить саме про дієвість запобіжного заходу. Крім того, ще в судовому засіданні не допитані свідки.

Обвинувачений і його захисниця в судовому засіданні заперечують проти задоволення клопотання прокурора, просять змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання. Посилаються на те, що пройшло вже багато часу від початку розслідування кримінального провадження, триває судовий розгляд, але ризики зменшились за ці два роки. Обвинуваченому не має сенсу переховуватися від суду, він кожний раз з`являється в судові засідання, а якщо раптом запізнюється, то завчасно про це повідомляє, умови запобіжного заходу не порушував. Також він має міцні соціальні зв`язки: матір з інвалідністю, яка проживає в м.Рівне, і бабусю пенсійного віку, з якою він живе в с. Варковичі все життя і яка ночами не спить, бо боїться пропустити нічну перевірку поліції. Він теж через ці перевірки іноді запізнюється на роботу в м. Рівному, змушений тратитися на таксі, щоб встигнути повернутись до місця відбування арешту, якщо немає останньої маршрутки, хоча міг би при необхідності ночувати в матері в районі Боярки в м.Рівне. Вплив на свідків сторона обвинувачення обґрунтовує лише тяжкістю покарання, але ОСОБА_4 не судимий, не перебував у розшуку, немає негативної характеристики. Також не доведений і ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, адже обвинувачений неофіційно працює на будівництві й має дохід та за цей час нових правопорушень не було.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи особу ОСОБА_4 , який не судимий, працює неофіційно, що визнавала і сторона обвинувачення, характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, не ухилявся від досудового слідства та суду, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, за що передбачена відповідальність в виді позбавлення волі в разі доведеності вини, а при цьому свідки ще не допитані, суд вважає, що на цей час ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків, наявний. Однак, ОСОБА_4 перебуває під домашнім арештом вже понад два роки з 03.02.2023 і це обмежує його свободу пересування, а мешканці будинку вимушені жити з регулярними перевірками місця перебування особи. За цей час він жодного разу його умови не порушив. Триває судовий розгляд і обвинувачений завжди з`являвся до суду, не ухилявся, поводився адекватно, немає даних про реєстрацію нового кримінального провадження чи навіть про вчинення адміністративного правопорушення, тож обов`язки обвинуваченого він виконує належним чином. Суд вважає застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час був дієвим, але за спливом часу ризики очевидно зменшились, бо за п. 1 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України вони вже необґрунтовані.

Тож, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі доведеності вини, дані про особу обвинуваченого, суд погоджується зі стороною захисту, що пропорційним втручанням в права особи до завдань кримінального провадження є особисте зобов`язання, яке на цьому етапі судового розгляду усуне ризик, забезпечить належним чином позитивну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків. Тому клопотання прокурора необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.179, 181, 331 КПК України,-

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора задовольнити частково: змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи та номеру телефону, електронної пошти; 3) утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні.

В решті в задоволенні клопотання відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований жорсткіший запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмір від 0,25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали вручити обвинуваченому для відому та ознайомлення з покладеними на нього обов`язками. Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1