Справа № 535/1124/23
Провадження № 1-в/535/51/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Полтавського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про вирішення питання про приведення вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 07.12.2023 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 стосовно засудженого ОСОБА_5 ;-

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Начальник Полтавського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області відповідно до статей 5, 74 ч. 2 КК України звернулася до суду з поданням, з урахуванням доповнення до подання, про приведення вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 07.12.2023 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX) та звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за ч.4 ст.185 КК України, призначеного вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 07.12.2023 року, у зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання не заперечував.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Суд дійшов висновку про звільнення засудженого від призначеного судом покарання з таких підстав.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною другою статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 вчинив 31.08.2023. Загальна вартість викраденого майна складає 1 531,32 грн.

Станом на 31.08.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684,00 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 342,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 684,00 грн (1342*2=2684), а вартість таємно викраденого обвинуваченим майна, була меншою за вказаний розмір, а саме 1 531,32 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною другою статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Так як ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку про його звільнення від призначеного судом покарання.

Ураховуючи викладене та керуючись статями 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання начальника Полтавського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця уродженця смт Котельва Полтавського району Полтавської області, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , від покарання, призначеного за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 07.12.2023 року за ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 7 (семи) діб з часу її проголошення через Котелевський районний суд Полтавської області.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 09.12.2024 о 14 год 30 хв.

Суддя: ОСОБА_1