Справа №487/7929/24
Провадження №1-в/487/194/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській, Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення від призначеного судом покарання у відповідності,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.10.2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт

11.09.2024 року начальник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням про звільнення від призначено судом покарання.

Представник відділу філії ДУ «Центр пробації» в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, подання підтримує.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Беручи до уваги те, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття цих осіб не перешкоджає проведенню судового розгляду, їх явка не визнана судом обов`язковою, суд проводить розгляд клопотання без участі вказаних осіб.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання, суд приходить до такого висновку.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_5 будучи засудженою 10.10.2022 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.185 КК України до 80 год. Громадських робіт, станом на час розгляду даного клопотання, призначене судом покарання не відбув.

Так, ОСОБА_5 02.02.2022 о 12 год. 04 хв., знаходячись в приміщенні відділення Нової пошти №21, що розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів 108/1, під час огляду товару, вирішила викрасти належний в посилці дисплей мобільного телефону Samsung J730.

Реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , таємно, переслідуючи мету наживи та незаконного власного збагачення, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяла із посилки дисплей мобільного телефону Samsung J730, вартістю 601 гривень, та сховала внутрішнього карману верхнього одягу.

В подальшому ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі, пройшла біля оператора відділення Нової пошти №21, не заплативши, за вказаний товар і направилась до виходу, після чого з місця вчинення кримінального проступку зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинила керівнику відділення Нової пошти №21 матеріальний збиток на загальну суму 601 гривень.

Відповідно до положення ст. 51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян - це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2022 року складав 1240,5 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають 2481 гривні.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч.1ст.74КК).

Аналогічну правову позицію висловила об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові по справі № 278/1566/21 від 07.10.2024.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання (ч.2 ст.74 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджена за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.372, 539 КПК України; ст.78 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївськійй, Донецькій, Луганській, Херсонській областях ОСОБА_4 , про звільнення від призначеного покарання засудженої задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання призначеного вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.10.2022 року у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1