Cправа №750/1040/25
Провадження №1-кп/750/269/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005701 від 10.11.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України

в с т а н о в и в:

23.01.2025 до суду надійшло клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судове засіданні прокурор не з`явився, у поданому клопотанні просив таке розглядати без його участі. Крім того, надав матеріали кримінального провадження №0005701 від 10.11.2013.

Потерпілий повідомлявся про судовий розгляд зазначеного клопотання належним чином, однак у судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання, долучені до справи документи та надані суду для огляду матеріали досудового розслідування, суд виходить з такого.

У провадженні слідчого відділу Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005701 від 10.11.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, за фактом спричинення невстановленою особою, з хуліганських мотивів, тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , що мало місце 08.11.2013 приблизно о 03 год. біля магазину «Метро», що по пр. Миру в м. Чернігові.

Так, 08.11.2013 до Чернігівського МВ УМВС в Чернігівській області надійшло повідомлення лікаря, що до міської лікарні 2 доставлений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , з тілесними ушкодженнями, якого побили біля «Дитячого світу» біля 04 год. 08.11.2013.

10.11.2013 відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий по АДРЕСА_2 , повідомив, що 08.11.2013 близько 03:00 год. біля магазину «Метро» по пр. Миру невідомі нанесли йому тілесні ушкодження: били кулаками та ногами по обличчю та тулубу. Звертався до травмпункту ЧМЛ №2. Очевидцем події був ОСОБА_5 , 1990 р.н.

За вказаним фактом органом досудового розслідування розпочато кримінальне провадження, відомості по якому внесено 10.11.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005701 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

10.11.2013 року ОСОБА_4 було допитано як потерпілого у кримінальному провадженні.

10.11.2013 постановою слідчого призначено у кримінальному провадженні судово-медичну експертизу, яку було проведено та відповідно до висновку експерта №1221 від 12.11.2013 року у ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

11.11.2013 року постановою слідчого перекваліфіковано склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005701 від 10.11.2013 за ст. 125 ч.1 КК України на ст. 296 ч.2 КК України.

Як зазначає прокурор, проведеними у ході досудового розслідування слідчим (розшуковими) та процесуальними діями встановити особу, яка вчинила зазначений злочин, не надалось можливим.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 4) повага до людської гідності; 5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; 6) недоторканність житла чи іншого володіння особи; 7) таємниця спілкування; 8) невтручання у приватне життя; 9) недоторканність права власності; 10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; 11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; 12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; 13) забезпечення права на захист; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків; 22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень статті 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Згідно з вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зі змісту положень ст.ст. 2, 284 КПК України випливає, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.

Згідно зі ст.ст. 92, 110 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п.4 ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження розпочато 10.11.2013 року, 08.11.2013 отримано повідомлення лікаря про доставлення ОСОБА_4 до МЛ-2 з тілесними ушкодженнями, 08.11.2013 відібрано пояснення від медичної сестри ОСОБА_6 , 10.11.2013 прийнято заяву від ОСОБА_4 , того ж дня останнього допитано в якості потерпілого, призначено, проведено та отримано висновок судово-медичної експертизи на встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 . Слідчим СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області 11.11.2013 надано доручення про проведення слідчих дій у порядку ст. 40 КПК України співробітникам ВКР ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, в якому останній просив допитати за обставинами провадження в якості потерпілого ОСОБА_4 , встановити повні дані, адресу місця проживання ОСОБА_7 , 1990 р.н., який є свідком отримання тілесних ушкоджень потерпілим, встановити інших можливих свідків отримання тілесних ушкоджень потерпілим. Після цього, 30.11.2022 року начальником відділення СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області винесена постанова про зміну групи слідчих, слідчим СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області 12.12.2023 надано доручення співробітникам підрозділу КП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, в якому остання просила встановити очевидців вчинення даного кримінального правопорушення та осіб, яким відомі обставини його вчинення, допитати останніх в якості свідків, та встановити особу, причетну до злочину. На виконання вказаного доручення оперуповноваженим ВКП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області надано рапорт від 29.12.2023, згідно якого, під час виконання доручення, встановити та опитати осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, їх повні анкетні дані, місце реєстрації та проживання на даний час не представилось можливим; було проведено подворний обхід, але інформації, яка мала б значення для досудового розслідування отримано не було; на даний час робота в зазначеному напрямку триває та в разі отримання додаткової інформації, яка буде мати оперативний інтерес, слідчого буде проінформовано в найкоротший термін. 17.01.2024 слідчим СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області надано доручення співробітникам підрозділу КП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, в якому остання просила встановити очевидців вчинення даного кримінального правопорушення та осіб, яким відомі обставини його вчинення, допитати останніх в якості свідків, та встановити особу, причетну до злочину. На виконання вказаного доручення оперуповноваженим ВКП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області надано рапорт від 12.02.2024, згідно якого, під час виконання доручення, встановити та опитати осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, їх повні анкетні дані, місце реєстрації та проживання на даний час не представилось можливим; було проведено подворний обхід, але інформації, яка мала б значення для досудового розслідування отримано не було; на даний час робота в зазначеному напрямку триває та в разі отримання додаткової інформації, яка буде мати оперативний інтерес, слідчого буде проінформовано в найкоротший термін. Тобто, тривалий час з 12.11.2013 по 12.12.2023 року, жодних слідчих або інших процесуальних дій по справі здійснено не було, доручення слідчого від 11.11.2013 взагалі залишилось поза увагою, жодного рапорту на виконання такого до матеріалів кримінального провадження не долучено. До того ж, незважаючи на те, що потерпілий під час допиту повідомив про те, що серед людей, які наносили тілесні ушкодження, був наочно знайомий на ім`я ОСОБА_8 , який мешкає по АДРЕСА_2 , слідством навіть не встановлено таку особу і не допитано останнього, як і не встановлено повних даних свідка, на якого також вказував потерпілий, як на очевидця вказаної події - ОСОБА_5 , 1990 р.н., останнього не було опитано з приводу відомих йому обставин, очевидцем яких він був.

Тобто жодних дієвих заходів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, вжито не було.

В даному випадку, як вбачається з наданих матеріалів, слідчий формально підійшов до проведення досудового розслідування. Тобто, фактично, починаючи з середини листопада 2013 року у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування та не здійснювались дії на виконання обов`язку встановленого ст. 92 КПК України.

Наведене свідчить про неповноту досудового розслідування і спростовує доводи прокурора про вжиття усіх можливих заходів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Наявність можливості закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не дотримано вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, а тому в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 284, 369-372 КПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005701 від 10.11.2013, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1