Справа № 129/322/23
Провадження № 1-кп/135/85/24
УХВАЛА

25.11.2024 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду від Гайсинської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у вказаному кримінальному провадженні.

Cудом встановлено, що до початку судового розгляду по суті потерпілий ОСОБА_6 подав цивільний позов до обвинуваченого про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В судовому засіданні потерпілий підтримав заявлений цивільний позов, який просив розглянути разом з даним кримінальним провадженням.

Заслухавши думку учасників судового засідання, ознайомившись з позовною заявою, суд вважає, що її слід залишити без руху, з таких підстав.

Відповідно до змісту ч.1, 4, 5 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вимоги до позовної заяви містяться у статті 175 ЦПК України.

Разом з тим, судом встановлено, що позовна заява потерпілого не відповідає всім вимогам ст. 175 ЦПК України.

Так, ч. 4 ст. 175 ЦПК України передбачено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Частиною четвертою статті 177 ЦПК визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому частиною другою зазначеної статті визначено, що за подання до суду, зокрема, позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В свою чергу за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається зі змісту поданого цивільного позову, потерпілим ставиться вимога про стягнення лише моральної шкоди. Судовий збір не сплачено.

В судовому засіданні потерпілий пояснив, що ним у цивільному позові пред?явлено вимоги морального характеру, які в подальшому можуть бути збільшені.

Потерпілий подав до суду позовну заяву, відповідно до якої просить суд стягнути з обвинуваченого моральну шкоду. Жодного документа, який би підтверджував наявність у потерпілого пільг щодо сплати судового збору, визначених статтею 5 Закону України «Про судовий збір» до позовної заяви долучено не було.

У позовній заяві потерпілий вказує, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, пунктом 6 частини першої статті 5 зазначеного Закону регламентовано, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому Законом не передбачене звільнення від сплати судового збору у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже позивачі у категорії справ з вимогою про стягнення моральної шкоди не звільняються від сплати судового збору за позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди на підставі п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до положень частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне позовну заяву залишити без руху, надавши потерпілому строк для усунення зазначених недоліків, а саме сплати судового збору чи зазначення підстав для звільнення від його сплати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 28, 314-316, 369 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування шкоди у даному кримінальному провадженні - залишити без руху.

Запропонувати потерпілому усунути зазначені в даній ухвалі недоліки цивільного позову протягом п`яти днів з моменту отримання даної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя