12.03.2025
Справа № 642/593/25
Провадження № 1-р/642/12/25
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2025 м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді Балабая С.С.,
за участю секретаря судового засідання Хазикової В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області Світлани Котик про вирішення долі речових доказів по кримінальній справі № 64020228,
В провадження Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області Світлани Котик про вирішення долі речових доказів по кримінальній справі № 64020228.
Клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до інформації УФБЗО ГУНП в Харківській області, на зберіганні ГУНП в Харківській області по вказаній кримінальній справі перебувають речові докази, а саме грошові кошти в сумі 20 доларів США, вилучені у ОСОБА_1 , однак їх доля не вирішена судом під час винесення постанови.
На підставі викладеного просила розглянути можливість уточнення вироку суду від 25.07.2003, в частині вирішення долі речових доказів.
В судове засідання учасники кримінального провадження не з`явились, належним чином були повідомлені про дату та час розгляду заяви.
Згідно з пунктом 7 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку, який діяв до набрання ним чинності.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 81 КПК України (в редакції 1960 року) питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи, при цьому, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, передаються в доход держави.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 81 КПК України 1960 року, гроші, цінності та інші речі, які були об`єктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям, а якщо їх не встановлено, то ці гроші, цінності та речі переходять у власність держави.
Так, згідно з частиною 1 статті 409 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
Згідно пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироку» від 21 грудня 1990 року № 11, у порядку, передбаченому статтею 411 КПК України, суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків: про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду.
З матеріалів справи вбачається, що постановою від 10.05.2002 по справі № 64020228 мовою оригіналу: « ОСОБА_2 , находясь у себя по месту жительства: АДРЕСА_1 10 мая 2002 года примерно в 12 часов 40 минут незаконно сбыл ОСОБА_3 особо опасное наркотическое средство каннабис весом 68 грамм, после чего был задержан работниками милиции. По данному факту СО Ленинского РО ХГУ УМВДУ в Х/о было возбуждено уголовное дело № 64020228 в отношении ОСОБА_2 при личном досмотре у него были обнаружены и изъяты деньги в сумме 119 грн. и 20 долларов США».
Відповідно до вироку суду Ленінського району м. Харкова від 25.07.2003 вбачається, що ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, який ним вчинено 20.03.2002, в той час як з постанови від 10.05.2002 по справі № 64020228, яка долучена до матеріалів клопотання, вбчається наступне, мовою оригіналу: «10 мая 2002 года примерно в 12 часов 40 минут незаконно сбыл ОСОБА_3 особо опасное наркотическое средство каннабис весом 68 грамм, после чего был задержан работниками милиции. По данному факту СО Ленинского РО ХГУ УМВДУ в Х/о было возбуждено уголовное дело № 64020228 в отношении ОСОБА_2 при личном досмотре у него были обнаружены и изъяты деньги в сумме 119 грн. и 20 долларов США», отже купюра номіналом 20 доларів США не є речовим доказом у справі № 1-271/03, оскільки обставини 10 травня 2002 року в мотивувальній частині вироку не розглядалися.
З наведеного вбачається, що при постановленні вироку судом питання щодо долі речових доказів, а саме грошових коштів в сумі 20 доларів США, вилучені у ОСОБА_2 , не вирішувалось, оскільки останні не мають відношення до даної кримінальної справи.
Таким чином, в матеріалах кримінальної справи відсутні речові докази в сумі 20 доларів США, а в клопотанні ставиться питання щодо долі речових доказів останніх, вилучених у ОСОБА_2 , суд вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки внесення змін до ухваленого вироку не входить до повноважень суду першої інстанції.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області Світлани Котик про вирішення долі речових доказів по кримінальній справі № 64020228 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись статтями 81, 409, 411 КПК України 1960 року та статтями 537,539 КПК 2013 року, суд,
п о с т а н о в и в:
у задоволенні клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області Світлани Котик про вирішення долі речових доказів по кримінальній справі № 64020228 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи діб, з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя С.С. Балабай