Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/161/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000987, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2025,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кіровограда, громадянину України, офіційно не працевлаштованому, який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше п`ять разів судимий, відносно якого 29.01.2019 до Кіровського районного суду м. Кіровограда направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України, 20.03.2020 до Кіровського районного суду м. Кіровограда направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28,ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 306 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 19.03.2025 по 17.05.2025 включно, в межах строку досудового розслідування. Визначено заставу в розмірі 242240 грн.

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2025 продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 19.03.2025 по 17.05.2025 включно, в межах строку досудового розслідування. Визначено заставу в розмірі 242240 грн.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування/продовження щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обставини, за яких вони були встановлені, не змінились.

Оскільки сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність підстав для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному слід продовжити винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, вірогідності протидії кримінальному провадженню у формі ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, слідчий суддя прийшов до висновку, що застава у сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, може забезпечити належну поведінку підозрюваного та уникненню встановлених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків разом з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що буде достатньою мірою гарантувати виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України. Підстав для зменшення раніше визначеного розміру застави слідчим суддею не встановлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та ухвалити нову ухвалу, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів. В зв`язку з тяжким фінансовим станом зменшити розмір застави до мінімального.

Суд першої інстанції не врахував позицію сторони захисту .

Вважає, що відсутні будь-які ризики, які існували при обранні запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу сторони захисту залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Постанова судді про застосування запобіжного заходу або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178,183 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.3 ст.199 КПК України, котрими регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що 23.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.01.2025 до підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 грн. Вказаною ухвалою встановлено обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 , підозри та наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відомостей про оскарження цієї ухвали в апеляційному порядку слідчому судді не надано.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 23.05.2025.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 слідчий суддя врахував, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність підстав для застосування для ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним ризикам, передбаченим п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Стороною обвинувачення доведена об`єктивна необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

За наслідками дослідження матеріалів клопотання, характеризуючих даних підозрюваного, колегією суддів не виявлено доказів того, що на даний час зменшились або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені раніше, що могло б свідчити, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, забезпечить належну його процесуальну поведінку до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя не вийшов за межі строку досудового розслідування та враховував вимоги дотримання розумного строку тримання під вартою, продовжив строк тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, що відповідає загальним положенням щодо розумних строків, викладених у правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".

Колегія суддів приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 306, ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 України, з урахуванням встановлених ризиків, відсутні підстави вважати, що меш суворий запобіжний захід, в тому числі і той, який просила застосувати до нього його сторона захисту у вигляді цілодобового домашнього арешту, ніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів наголошує, що на даній стадії, не можуть оцінюватись докази в їх сукупності для встановлення наявності або відсутності в діях особи складу злочину та належність, допустимість доказів цього, обставини на які посилається захисник, будуть встановлюватись і досліджуватись під час судового розгляду в сукупності з усіма зібраними на досудовому слідстві доказами.

Додані до клопотання матеріали дають змогу встановити наявність обґрунтованих підстав про можливість вчинення злочину ОСОБА_7 . Межі розгляду клопотання про застосування, продовження запобіжного заходу визначені в ст. ст. 196, 199 КПК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, вірогідності протидії кримінальному провадженню у формі ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що застава у сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, може забезпечити належну поведінку підозрюваного та уникненню встановлених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків разом з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що буде достатньою мірою гарантувати виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обгрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і їх необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалуслідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2024, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з визначенням застави без зміни.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3