Справа № 303/5778/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/455/20 за апеляційною скаргою заступника прокурора Закарпатської обласної ОСОБА_7 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, не одруженого, працюючого фрезувальником гірських лиж в УАП ТОВ «Фішер-Мукачево», раніше судимого, остання судимість 25.09.2012 року вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.187, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений з місць позбавлення волі 25.03.2016 року, у зв`язку з відбуттям покарання,

- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 296 КК України та ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2019 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених: ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не застосувався.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судово-автотоварознавчої експертизи в розмірі 785,05 гривень.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_8 , 24 липня 2019 року, близько 21 години 00 хвилин, знаходячись у громадському місці - на вулиці, перед будинком АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи що вчинення ним протиправних дій відбуваються у присутності сторонніх перехожих та є публічними, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, виражаючи явну неповагу до загальноприйнятих норм моралі, ОСОБА_8 , вирішивши публічно помститись представникам правоохоронних органів шляхом пошкодження їх службового автомобіля, узяв до рук будівельну цеглу та кинув її в задню ліву частину автомобіля працівників Управління патрульної поліції в Закарпатській області, марки «Skoda Octavia» номерні знаки органів внутрішніх справ 5301, який був припаркований перед вищевказаним будинком, спричинивши автомобілю механічні пошкодження у вигляді вм`ятини на задній лівій частині кузова даного автомобіля, у результаті чого, згідно з висновком експерта, завдав Управлінню патрульної поліції в Закарпатській області, матеріального збитку (шкоди) в сумі 3281 гривня 73 копійки.

Таким чином, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_8 , 24 липня 2019 року о 21 годині 00 хвилин, знаходячись перед будинком АДРЕСА_2 , розуміючи що ОСОБА_9 являється працівником Управління патрульної поліції в Закарпатській області, перебуває у службовому форменому одязі та здійснює свої функціональні обов`язки, пов`язані із забезпеченням публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності та надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги, умисно, несподівано для останнього, наніс удар рукою стиснутою в кулак в область голови, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які згідно з висновком експерта, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень та виникли внаслідок дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення.

Таким чином, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Прокурор в апеляційній скарзі не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини, а також правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення ОСОБА_8 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Просить скасувати вирок суду, ухвалити новий, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у вигляді 3 років обмеження волі, за ч. 2 ст. 345 КК України у вигляді 4 років обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 4 обмеження волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

До початку розгляду справи на адресу апеляційного суду надійшли клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_8 не зміг прибути у судове засідання апеляційного суду через те, що перебуває на лікуванні за межами країни, однак позиція із ним узгоджена, він розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України і погоджується на закриття кримінального провадження за вказаних обставин.

Потерпілий ОСОБА_9 про дату, час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, в судове засідання жодного разу не з`явився, у зв`язку з чим апеляційний суд з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України, вважав за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , яка підтримала клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, прокурора, яка не заперечувала щодо заявленого клопотання захисником ОСОБА_6 , перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, клопотання дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його дій, прокурором не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05 квітня 2021 року у справі № 328/1109/19, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 309/1201/15-к).

Строк давності це передбачений кримінальним законом певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили.

Згідно оскаржуваного вироку, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю; ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_8 вчинив 24 липня 2019 року.

За приписами ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України належить до категорії нетяжкого злочину.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї статті.

Таким чином, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України та ч. 2 ст. 345 КК України закінчились 24 липня 2024 року, а отже до дня набрання вироком законної сили, минуло більше п`яти років з дня вчинення кримінальних правопорушень, та перебіг давності не зупинявся і не переривався, тому наведене свідчить про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно правовому висновку щодо застосування положень ст. 49 КК, викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 5 квітня 2021 року (справа № 328/1109/19, провадження № 51 - 5464 кмо 20), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України.

Отже, станом на день постановлення апеляційним судом рішення, строк притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України закінчився, обвинувачений ОСОБА_8 заяв чи клопотань про звільнення його від кримінальної відповідальності не подавав, а тому на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, з урахуванням п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

З огляду на наведене, колегія суддів звертає увагу потерпілого, що закриття кримінального провадження, у разі наявності у нього претензій матеріального характеру до обвинуваченого, не позбавляє його права звернутися із цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора, вирок суду першої інстанції скасувати, звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 404, 405, 407, 409, 417, 419, 532 КПК України, ст.49 КК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської обласної ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296 КК України та ч. 2 ст. 345 КК України, скасувати.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 296 КК України та ч. 2 ст. 345 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді