Справа № 344/2766/25
Провадження № 1-кс/344/1494/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000300 від 22.04.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив , що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 22.04.20224 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадова особа ТОВ «Карпати- Сервіс», яка здійснює діяльність у сфері будівництва на території Івано-Франківської області, внесла до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що 11 березня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області на замовлення ТОВ «Карпати-Сервіс` видано Сертифікат відповідності № ІФ 000360 від 11.03.2011 року закінченого будівництвом об`єкта: багатоквартирного житлового будинку, що по вул. Горбачевського, 40Б, в

м. Івано-Франківську на підставі акту готовності об`єкта до експлуатації від 20 січня 2011 року.

Згідно, інформації з Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, заходів державного архітектурно-будівельного контролю за адресою вул. Горбачевського, 40 Б, в м. Івано-Франківську управлінням не проводилося.

Відповідно до даних Реєстру будівельної діяльності порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва інформація стосовно наявності дозвільних документів та введення об`єкта в експлуатацію за вищевказаною адресою відсутня.

Так, відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на вул. Горбачевського, 40Б у м. Івано-Франківську не видавались.

Крім того, у реєстрі рішень виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відсутня інформація про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна за адресоювул. Горбачевського, 40Б у м. Івано-Франківську.

В подальшому, 09.04.2024року державним реєстратором Тисменицької міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_4 , за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності № 60333212 від 05.04.2024, прийнято рішення про державну реєстрацію права власності № 72490842 від 09.04.2024, на підставі якого відкрито розділ у Державному реєстрі № 040 на об`єкт нерухомого майна квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 46,6кв.м., за ОСОБА_5 та внесено запис про право власності в реєстрі

№ 54484394.

У ході проведення досудового розслідування слідчим у кримінальному провадженні скеровано лист до Міністерства юстиції України про призначення камеральної перевірки, щодо законності проведення реєстраційних дій державного реєстратора Тисменицької міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_4 .

За результатами проведеної камеральної перевірки встановлено, що державним реєстратором ОСОБА_4 порушено вимоги статей 3, 10, 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктів 12, 78 Постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки проведено державну реєстрацію: за відсутності відомостей про прийняття об`єкта нерухомого майна в експлуатацію; за відсутності відомостей про присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси; за відсутності пошуків відомостей у базі даних заяв про зареєстровані заяви у сфері державної реєстрації прав, судових рішень щодо заборони вчинення реєстраційних дій; на підставі документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За вище вказані протиправні дії згідно наказу 3071/5 від 28.10.2024 Міністерства юстиції України державному реєстратору Тисменицької міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_4 тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

16 грудня 2024 року квартиру АДРЕСА_2 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_2 , на праві власності належать ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно, може призвести до його можливого подальшого незаконного відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив клопотання задоволити.

Володілець майна про розгляд клопотання не повідомлявся на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних(розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

З клопотання вбачається, що 16 грудня 2024 року квартиру АДРЕСА_2 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_2 , на праві власності належать ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно, може призвести до його можливого подальшого незаконного відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що майно, зазначене у клопотанні , відповідно до ст. 98 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, та з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно квартиру

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, власником якої являється ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , із забороною розпорядження та відчуження.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1