Справа № 133/3030/24
Провадження №1-кп/132/216/25
Вирок

Іменем України

10 січня 2025 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калинівці Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000190 від 13.09.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Антрацит Луганської області, громадянки України, з середньою освітою, офіційно непрацюючої, незаміжньої, виховує дитину з інвалідністю, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

ВСТАНОВИВ:

Згідно із обвинувальним актом у цьому кримінальному провадженні 13.09.2024 близько 16 години ОСОБА_4 , діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, з метою вчинення умисного кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням психотропних речовин без мети збуту, перебуваючи на території колишньої військової частини, неподалік АДРЕСА_3 , знайшла блістер з таблетками метадону, який містив три таблетки. Переконавшись, що знайдені нею таблетки є наркотичним засобом, ОСОБА_4 вийняла таблетки з блістера з метою подальшого зберігання та вживання особисто, без мети збуту. Таким чином ОСОБА_4 незаконно придбала наркотичний засіб.

Незаконно придбавши наркотичний засіб, ОСОБА_4 заховала таблетки метадону до свого одягу, і, незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, пішла до місця свого проживання.

13.09.2024 приблизно о 16 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі наркотичну речовину, рухалась по вулиці Степана Бандери в м. Козятин Вінницької області, де була зупинена старшим оперуповноваженим відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , який був задіяний у заходах з відпрацювання населених пунктів, установлення та відпрацювання осіб, які можуть бути причетними до співпраці з окупаційними військами, колабораційної, диверсійної, терористичної та іншої діяльності, спрямованої проти України, що проводяться на підставі наказу ГУНП у Вінницькій області № 636 від 26.05.2022. Під час спілкування з поліцейським ОСОБА_4 почала вести себе підозріло, нервувала. Потім ОСОБА_4 дістала з кишені та поклала до рота три таблетки метадону та намагалась їх проковтнути, але злякалась та виплюнула. Після цього на місце події була викликана слідчо-оперативна група, яка провела огляд місця події і вилучила три таблетки, які виплюнула ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-24/18505-НЗПРАП від 25.09.2024 в наданих на експертизу 1 (одному) фрагменті деформованої таблетки та 2 (двох) деформованих таблетках, які були вилучені 13.09.2024 під час огляду місця події на вул. Степана Бандери у м. Козятин Вінницької області, міститься наркотичний засіб - Метадон. Метадон відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. В фрагменті деформованої таблетки, масою 0,3267 г маса метадону становить 0,0133 г. В деформованій таблетці масою 0,4367 г, маса метадону становить 0,0179 г. В деформованій таблетці, масою 0,4460 г маса метадону становить 0,0183 г. Загальна маса Метадону, вилученого у ОСОБА_4 становить 0,0495 г.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (Список № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ) Метадон віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Згідно із наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, невеликий розмір Метадону становить кількість наркотичної речовини до 0,02 г, тобто, маса вилученого у ОСОБА_4 . Метадону більше, ніж невеликий розмір.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

У судовому засіданні під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку визнала в повному обсязі, вказавши, що відображені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності. Повідомила, що коли знайшла блістер з таблетками, бачила, що на ньому написано «Метадон». Коли підняла цей блістер з таблетками, знала, що це таке, що це наркотик. В той час вона переживала загибель на війні її цивільного чоловіка, з яким вони разом прожили в м. Козятині вісім останніх років. Вона була в такому емоційному стані, що не хотілося жити, тому взяла ці таблетки для власного вживання, щоб стало легше.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за клопотанням прокурора та згодою обвинуваченої суд, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують її особу, щодо вжиття заходів забезпечення у цьому кримінальному провадженні, здійснені судові витрати. Роз`яснивши наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, суд переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, розгляд кримінального провадження проведено відносно обвинуваченої в межах пред`явленого їй обвинувачення. Дослідивши зібрані у справі докази в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю доведена.

Відповідно до ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 1 ст. 309 КК України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України це кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Судом встановлено, що обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, визнання вини, щире каяття, що ґрунтується на належній критичній оцінці нею своєї протиправної поведінки, її осуді, правдиві і послідовні показання, які сприяли встановленню обставин у кримінальному провадженні та те, що стосовно ОСОБА_4 за місцем її реєстрації відсутні компрометуючі її матеріали, на обліку у нарколога та психіатра вона не перебуває, раніше не судима, одна виховує дитину з інвалідністю.

Беручи до уваги зазначені обставини, майновий стан обвинуваченої, яка працює неофіційно, а також враховуючи думки сторін кримінального провадження щодо виду і розміру покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для обвинуваченої ОСОБА_4 покаранням, яке сприятиме її виправленню і запобігатиме вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, є покарання у межах, встановлених в санкції ч. 1 ст. 309 КК України, у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік. Відповідно до пунктів 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України ОСОБА_4 необхідно зобов`язати: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, з урахуванням поведінки обвинуваченої після вчинення кримінального правопорушення, яка в судовому засіданні визнала вину, надала критичну оцінку своїм протиправним діям, виказала готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою вину, зробивши належні висновки, що свідчить про її щире каяття.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд керується вимогами ст. 100 КПК України.

Згідно із долученим до обвинувального акту реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 13.09.2024, та додатково наданими прокурором і дослідженими в судовому засіданні матеріалами у цьому кримінальному провадженні постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 13.09.2024 визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні три таблетки білого кольору, частково розчинені, які знаходились на паперовій брошурі, яку було поміщено до аркушу паперу та до спеціального пакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ» PSP 1388028, вилучені у ОСОБА_4 . Після проведення необхідних слідчих дій постановлено передати ці речові докази до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.09.2024 (справа №133/2793/24) накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: три таблетки білого кольору, частково розчинені, які знаходились на паперовій брошурі, яку було поміщено до аркушу паперу та до спеціального пакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ» PSP 1388028, вилучені у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , які після проведення необхідних слідчих дій ухвалено передати до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Відповідно до положень п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Оскільки вироком суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суду необхідно вирішити питання про скасування арешту цього майна.

Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 368, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Частиною 2 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно із обвинувальним актом та додатково наданими прокурором та дослідженими в судовому засіданні матеріалами, судові витрати у кримінальному провадженні складають витрати на проведення судової експертизи наркотичних та психотропних речовин, їх аналогів відповідно до висновку № СЕ-19/102-24/18505-НЗПРАП від 25.09.2024 у розмірі 4775,4 гривень.

Отже, ці судові витрати за проведення експертизи, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, і призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави (ДСА України, Калинівський район/м. Калинівка, отримувач: ГУК у Вінницькій області м. Калинівка/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0002776, код класифікації бюджету 24060300) витрати за проведення судової експертизи наркотичних та психотропних речовин, їх аналогів відповідно до висновку № СЕ-19/102-24/18505-НЗПРАП від 25.09.2024 у сумі 4775 гривень 40 коп.

Речові докази: три таблетки білого кольору, частково розчинені, які знаходились на паперовій брошурі, яку було поміщено до аркушу паперу та до спеціального пакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ» PSP 1388028, вилучені в ОСОБА_4 , - знищити, скасувавши арешт цього майна.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Калинівський районний суд Вінницької області.

Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку у день проголошення його резолютивної частини вручити присутнім у судовому засіданні учасникам судового провадження, а також не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Калинівського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1