ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/476/25

19 березня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, працює кочегаром Головинського ліцею Головинської сільської ради, Рівненського району, Рівненської області, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 11.01.2025 приблизно о 19.30 год., перебуваючи у житловому будинку по АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході словесної суперечки, схопив свого рідного брата ОСОБА_5 за верхній одяг, після чого нігтями правої руки подряпав обличчя, внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді трьох саден (два на чолі та одне на переніссі) та одного синця передньої поверхні шиї, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тобто, своїми умисними діями, які виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, розкаявся, жалкує про вчинене, вважає, що конфлікт виник на грунті вирішення побутових питань .

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, однак наполягає на тому, щоб останній не вчиняв сварок з їх матір`ю та його неповнолітніми дітьми.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 , 11.01.2025 близько 19.30 год., спричинив потерпілому ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження та дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.1 ст.125 КК України правильна.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставин, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття .

Обставина, які обтяжує обвинуваченому покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Частина перша статті 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу, громадських робіт та виправних робіт.

На підставі вище викладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст.65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та буде достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов в межах кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого не пред`являвся.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 373-375 КПК України, ст.ст.50, 65, 66, 67, ч.1 ст.125 КК України, суд-

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять ) грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1