Справа № 761/3361/25
Провадження № 1-кс/761/2907/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , із застосуванням відеоконференціїіз захисником ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Санкт-Петербург рф, громадянки рф, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000310 від 04.04.2024,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно ОСОБА_7 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 438 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000310 від 04.04.2024.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000310 від 04.04.2024 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

19.03.2024 ОСОБА_7 у відповідності до ч. 1 ст. 278, ч. 8 ст. 135 КПК України у кримінальному провадженні №0000383 від 21.03.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Постановою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора від 04.04.2022 матеріали досудового розслідування стосовно підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з матеріалів досудового розслідування № 0000383 виділено в окреме кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000310.

Постановою старшого слідчого в ГСУ СБ України, погодженою зі старшим групи прокурорів - начальником відділу Офісу Генерального прокурора від 04.04.2022, досудове розслідування зупинене у зв`язку з розшуком підозрюваних.

Так, досудовим розслідуванням встановлено наступне.

На момент окупації російськими військами м. Херсону функціонувало Комунальне некомерційне підприємство «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради (ХОР; ідентифікаційний код: 01334387; місцезнаходження: 73008, м. Херсон, вул. Ілюші Кулика, буд. 149-а), яке є закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної медичної допомоги, паліативної, реабілітаційної та первинної медичної допомоги дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, дітям, які перебувають у складних життєвих обставинах, тимчасово влаштованих батьками або законними представниками, а саме: здоровим дітям (І - ІІ група здоров`я), дітям з вадами фізичного та розумового розвитку (ІІІ - V груп здоров`я), дітям з інвалідністю віком від народження до 4 років 11 місяців 29 днів, а також дітям з фізичними вадами розвитку та/або ураженнями нервової системи з порушенням або без порушення психіки, тубінфікованим та ВІЛ-інфікованим дітям; та здійснює їх медико-соціальний захист.

Діти, які на момент окупації м. Херсону утримувались у КНП «Херсонський обласний Будинок дитини» ХОР, відносяться до захищених осіб та користуються особливою повагою, оскільки є громадянами України, перебували на тимчасово окупованій території м. Херсону та знаходилися під контролем РФ.

Також діти, які перебували у КНП «Херсонський обласний Будинок дитини» ХОР, знаходились на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні, потребували медико-соціального супроводу у вигляді відповідних умов догляду, харчування, спостереження динаміки зміну стану здоров`я та необхідності проведення реабілітаційних заходів.

Станом на 24.02.2022 керівництво КНП «Херсонський обласний Будинок дитини» ХОР фактично здійснювала виконувач обов`язків директора закладу ОСОБА_9 .

04.06.2022 через відмову ОСОБА_9 виконувати вказівки окупаційної влади, з метою збереження фактичного контролю над діяльністю закладу та впливу на прийняття необхідних рішень, виконувачем обов`язків головного лікаря цього закладу призначено громадянку України ОСОБА_10 , яка до цього перебувала на посаді чергового лікаря-педіатра у КНП «Херсонський обласний Будинок дитини» ХОР.

Крім цього, з метою надання вигляду законності будь-яким подальшим діям, діюче в межах українського законодавства КНП «Херсонський обласний Будинок дитини» ХОР було перейменоване в «ГБУЗ «Херсонский областной дом ребенка», після чого, починаючи з червня 2022 року, тобто з моменту створення, у ньому утримувались діти, які раніше перебували у КНП «Херсонський обласний Будинок дитини» ХОР.

Також установлено, що в осіб, які входять до політичного та військового керівництва РФ, яких на теперішній час досудовим розслідуванням не встановлено, виник злочинний умисел на насильницьке переміщення українських дітей між територіями України, які тимчасово окуповані РФ, та депортацію дітей до РФ, для подальшого усиновлення або передачі під опіку громадян Російської Федерації, їх русифікації та знищення української ідентичності.

До реалізації вказаного злочинного умислу не встановлені досудовим розслідуванням особи, які входять до політичного та військового керівництва РФ, у не встановлені досудовим розслідуванням час та місці залучили депутата Державної Думи Федеральних Зборів Російської Федерації ОСОБА_11 , на якого поклали функції щодо організації та координації здійснення насильницького переміщення дітей між територіями України, які тимчасово окуповані РФ, та депортації дітей до РФ, для подальшого усиновлення або їх передачі під опіку громадян Російської Федерації, їх русифікації та знищення української ідентичності, наділивши його повноваженнями здійснення комунікації з відповідними керівниками окупаційних органів влади та установ, а також здійснення контролю за особами щодо забезпечення самого процесу насильницького переміщення дітей між територіями України, які тимчасово окуповані РФ, та їх подальшої депортації до РФ.

Також, до реалізації вказаного злочинного умислу не встановлені досудовим розслідуванням особи, які входять до політичного та військового керівництва РФ, у не встановлені досудовим розслідуванням час та місці, залучили громадянку Російської Федерації ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , депутата Державної Думи Федеральних Зборів РФ, поклавши на неї функції щодо організації здійснення насильницького переміщення дітей між територіями України, які тимчасово окуповані РФ, та депортації дітей до РФ, для подальшого усиновлення громадянами РФ або передачі українських дітей під опіку громадян РФ, їх русифікації та знищення української ідентичності.

У подальшому, до реалізації вказаного злочинного умислу не встановлені досудовим розслідуванням особи, які входять до політичного та військового керівництва РФ, у не встановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше серпня 2022 року, залучили громадянку Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поклавши на неї функції щодо організації та участі у здійсненні насильницького переміщення дітей між територіями України, які тимчасово окуповані РФ, та депортації дітей до РФ, для подальшого усиновлення громадянами РФ або передачі українських дітей під опіку громадян РФ, їх русифікації та знищення української ідентичності.

Окрім цього, до реалізації вказаного злочинного умислу з насильницького переміщення дітей між територіями України, які тимчасово окуповані РФ, та їх подальшої депортації до РФ невстановлена на даний час особа з числа представників окупаційної влади залучила громадянина України ОСОБА_13 , якого призначили начальником незаконно створеного окупаційною владою «Департамента здравоохранения Херсонской области Военно-гражданской администрации Херсонской области» та наділили функціями бути відповідальним за організацію здійснення насильницького переміщення дітей між територіями України, які тимчасово окуповані РФ, та їх депортацію до РФ, організацію підготовки та видачі відповідних документів в ході здійснення процесу насильницького переміщення дітей між територіями України, які тимчасово окуповані РФ, та депортації дітей до РФ.

У свою чергу, ОСОБА_13 , діючи умисно, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на насильницьке переміщення дітей між територіями України, які тимчасово окуповані РФ, та депортацію дітей до РФ, залучив керівника установи охорони здоров`я на окупованій території м. Херсона - так звану «и.о. главного врача ГБУЗ «Херсонский областной дом ребенка» ОСОБА_10 , на яку було покладено функції безпосередньої організації підготовки дітей до передачі особам, які будуть супроводжувати дітей у ході їх переміщення між територіями України, які тимчасово окуповані РФ, та депортацію дітей до РФ, організації підготовки та видачі відповідних документів в ході здійснення процесу насильницького переміщення дітей між територіями України, які тимчасово окуповані РФ, та депортації дітей з окупованих територій України до РФ, керування діями персоналу незаконно створеного «ГБУЗ «Херсонский областной дом ребенка» при передачі дітей особам, які будуть їх супроводжувати при їх насильницькому переміщенні між територіями України, які тимчасово окуповані РФ, та депортації з окупованих територій України до РФ.

Так, ОСОБА_7 , будучи залученою до вказаної протиправної діяльності, з метою реалізації вказаного вище злочинного умислу, діючи за вказівкою осіб, які входять до політичного та військового керівництва РФ, на виконання попередньо розробленого плану щодо насильницького переміщення дітей між територіями України, які тимчасово окуповані РФ, та депортації дітей з тимчасово окупованої території України до РФ, для передачі українських дітей під опіку громадян РФ та їх подальшого усиновлення, русифікації та знищення української ідентичності, спільно з ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , перебуваючи у м. Херсоні, достовірно знаючи про діючий міжнародний збройний конфлікт та що територія м. Херсона окупована РФ, організували підбір двох дітей, а саме: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які утримувались у незаконно створеному «ГБУЗ «Херсонский областной дом ребенка».

У невстановлений досудовим розслідуванням час і дату, однак не пізніше 21.08.2022, ОСОБА_7 прибула до незаконно створеного «ГБУЗ «Херсонский областной дом ребенка», в ході якого особисто познайомилась із ОСОБА_10 та разом із останньою під виглядом офіційного візиту здійснила огляд вихованців установи з метою визначення конкретних дітей для їх подальшої депортації.

20.08.2022 ОСОБА_16 була доставлена до Комунального некомерційного підприємства «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня» Херсонської обласної ради з діагнозом гострий обструктивний бронхіт для проходження подальшого лікування.

У цей час ОСОБА_15 продовжував перебувати у незаконно створеному «ГБУЗ «Херсонский областной дом ребенка».

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час і дату, однак не пізніше 26.08.2022, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули до КНП «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня» ХОР, де здійснили огляд вихованки КНП «Херсонський обласний Будинок дитини» ХОР ОСОБА_16 з метою прийняття рішення про її подальшу депортацію.

У невстановлений досудовим розслідуванням час і дату, однак не пізніше 26.08.2022, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 здійснили візит до незаконно створеного «ГБУЗ «Херсонский областной дом ребенка», в ході якого спільно із ОСОБА_10 прийняли рішення про депортацію до м. Москва Російської Федерації вихованців вказаної установи, а саме: ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . При цьому, з метою приховування факту депортації було створено легенду про начебто необхідність проходження вказаними дітьми обстеження та лікування у м. Москва.

У подальшому, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_16 на лікуванні в КНП «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня» ХОР, ОСОБА_10 , з метою реалізації спільного злочинного умислу щодо депортації двох малолітніх дітей, неодноразово телефонувала до завідуючої педіатричним відділенням для лікування дітей грудного віку ОСОБА_17 із вимогою виписати дитину незалежно від стану здоров`я, на що отримувала відмову.

У невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 02.09.2022, на виконання попередньо розробленого плану, ОСОБА_13 , перебуваючи у м. Херсоні, доручив так званій «и.о. главного врача ГБУЗ «Херсонский областной дом ребенка» ОСОБА_10 підготувати особові справи і медичну документацію ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , що останньою і було виконано.

01.09.2022 на реалізацію вказаного вище злочинного умислу, за сприяння та виконання вказівки невстановлених осіб з числа керівництва лікарні КНП «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня», без урахування дійсного стану здоров`я та необхідності проходження подальшого лікування, ОСОБА_16 була виписана із зазначеного лікувального закладу та каретою швидкої допомоги доставлена до незаконно створеного «ГБУЗ «Херсонский областной дом ребенка».

У невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 02.09.2022 і за невстановлених обставин ОСОБА_13 , реалізуючи вказаний вище злочинний умисел, на виконання попередньо розробленого плану, з метою забезпечення безперешкодного насильницького переміщення дітей між територіями України, які тимчасово окуповані РФ, та їх депортації до РФ, у невстановлений час і за невстановлених обставин, підписав документи від за № 469 та № 470, відповідно до яких малолітні діти ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (тимчасове утримання) та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (позбавлена батьківського піклування), щодо проходження додаткового обстеження в «ФГБУ Российская детская клиническая больница Министерства здравоохранения и социального развития РФ» за адресою: м. Москва, Ленінський проспект, буд. 117, к. 1.

Також, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 02.09.2022 і за невстановлених обставин ОСОБА_13 , діючи умисно, продовжуючи реалізацію вказаного вище злочинного умислу, з метою забезпечення безперешкодної депортації цих дітей із тимчасово окупованої території України до російської федерації, підписав документ № 468, відповідно до якого супроводжуючою вказаних двох дітей до м. москва, РФ, визначив ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізацію вказаного злочинного умислу, з метою забезпечення безперешкодної депортації цих двох малолітніх дітей з тимчасово окупованої території України до російської федерації, діючи умисно, у невстановлений час і за невстановлених обставин, але не пізніше 02.09.2022, ОСОБА_13 підписав документ без номеру і дати, відповідно до якого супроводжуючою ОСОБА_15 та ОСОБА_16 до м. Москва також визначив ОСОБА_8 .

Усі вищевказані документи також підписані так званою «и.о. главного врача ГБУЗ «Херсонский областной дом ребенка» ОСОБА_10 та засвідчені відтиском круглої печатки незаконно створеного «Департамента здравоохранения Херсонской области Военно-гражданской администрации Херсонской области».

Так, 02.09.2022 близько 10 години, невстановлені особи чоловічої статті прибули на територію незаконно створеного «ГБУЗ «Херсонский областной дом ребенка» у м. Херсон за адресою: вул. Іллюші Кулика, 149а, на автомобілі невстановленого досудовим розслідуванням кольору, марки та номерних знаків, та забрали двох дітей, які є громадянами України, - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (тимчасове утримання), та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (позбавлена батьківського піклування), їхню медичну документацію та особові справи, з метою подальшої депортації останніх до РФ начебто для проходження вказаними дітьми лікування у «ФГБУ Российская детская клиническая больница Министерства здравоохранения и социального развития РФ» за адресою: м. москва, Ленінський проспект, буд. 117, к. 1.

При цьому, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за станом здоров`я не потребували додаткового обстеження та лікування, зокрема за межами м. Херсону, а отже об`єктивні причини для їх депортації до м. москви були відсутні.

Згодом, у невстановлений досудовим розслідуванням час і дату, однак не раніше 09.09.2022 засобами електронного зв`язку до незаконно створеного «ГБУЗ «Херсонский областной дом ребенка» від окружного управління соціального розвитку № 16 Міністерства соціального розвитку московської області рф надійшов лист про надання документів, що підтверджують статус ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . Відповідно до даного листа ці малолітні діти перебувають на території московської області та визнані такими, що потребують державної підтримки.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 Кримінального кодексу України.

19.03.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про її виклик на 25.03.2024, 29.03.2024 та 04.04.2024 в статусі підозрюваної опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск № 57 (7717) від 19.03.2024. Повний текст повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про її виклик для проведення з нею слідчих дій на 25.03.2024, 29.03.2024 та 04.04.2024 в статусі підозрюваної 19.03.2024 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Підозрювана ОСОБА_7 викликалася до слідчого у спосіб, передбачений ст. ст. 111, 135, 278 КПК України. Однак, підозрювана до місця виклику у визначені час та дати до слідчого не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила.

При цьому, відповідно до отриманих під час досудового розслідування матеріалів, зокрема відповіді УСБУ в Херсонській області на доручення слідчого, громадянка рф ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за межами України, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

04.04.2024 підозрювану ОСОБА_7 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук. Здійснення розшуку підозрюваної ОСОБА_7 доручено уповноваженим особам 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Херсонській області.

Таким чином, враховуючи, суспільно небезпечний характер вищевказаного кримінального правопорушення, яке віднесне до категорії особливо тяжких та покарання у вигляді позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання судом останньої винуватою, є всі підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , яка входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні, підтримала клопотання із зазначених у ньому підстав, просила задовольнити та обрати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, мотивуючи свою позицію тим, що наведені прокурором ризики не доведені, а тому просив відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000310 від 04.04.2024 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

19.03.2024 ОСОБА_7 у відповідності до ч. 1 ст. 278, ч. 8 ст. 135 КПК України у кримінальному провадженні № 0000383 від 21.03.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Постановою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора від 04.04.2022 матеріали досудового розслідування стосовно підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з матеріалів досудового розслідування № 0000383 виділено в окреме кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000310.

Постановою старшого слідчого в ГСУ СБ України погодженою зі старшим групи прокурорів - начальником відділу Офісу Генерального прокурора від 04.04.2022 досудове розслідування зупинене у зв`язку з розшуком підозрюваних.

19.03.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про її виклик на 25.03.2024, 29.03.2024 та 04.04.2024 в статусі підозрюваної опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск № 57 (7717) від 19.03.2024. Повний текст повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про її виклик для проведення з нею слідчих дій на 25.03.2024, 29.03.2024 та 04.04.2024 в статусі підозрюваної 19.03.2024 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Підозрювана ОСОБА_7 викликалася до слідчого у спосіб, передбачений ст. ст. 111, 135, 278 КПК України. Однак, підозрювана до місця виклику у визначені час та дати до слідчого не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила.

При цьому, відповідно до отриманих під час досудового розслідування матеріалів, зокрема відповіді УСБУ в Херсонській області на доручення слідчого, громадянка рф ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за межами України, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

04.04.2024 підозрювану ОСОБА_7 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук. Здійснення розшуку підозрюваної ОСОБА_7 доручено уповноваженим особам 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Херсонській області.

Таким чином, підозрювана ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 , та причетність підозрюваної до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, а саме: даними протоколів оглядів від 23.05.2023, 23.05.2023, 23.05.2023, 16.09.2023, 15.09.2023, 15.09.2023, 15.09.2023, 10.04.2023, 04.04.2023; даними протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 12.07.2023; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_19 від 15.07.2023; даними протоколів допиту свідка ОСОБА_17 від 14.07.2023, 20.02.2023, 04.11.2023; даними протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 10.09.2023; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_21 від 24.08.2023; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_22 від 23.08.2023; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_23 від 18.05.2023 та 23.08.2023; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_24 від 17.07.2023; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_25 від 22.08.2023; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_26 від 17.07.2023 та ОСОБА_27 від 29.04.2023; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_28 від 05.11.2023; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.07.2023; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.05.2023; даними листа, що надійшов з Москви, у якому зазначається про надання документів щодо статусу дітей, який надійшов на електронну пошту ХОБД; даними листа № 468 від 02.09.2022 про супроводження ОСОБА_7 двох дітей, який підписаний ОСОБА_13 та ОСОБА_10 ; даними направлення № 469 від 02.09.2022 «ВГАХО ДЗХО в г. Москва»; даними листа Херсонської обласної військової обласної адміністрації від 09.09.2022 №01-01-68-3391/0/22/346; даними оригіналів медичних історій хвороб ОСОБА_16 та ОСОБА_29 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_30 від 17.06.2023; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_31 від 24.08.2023; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_32 від 19.05.2023; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_33 від 25.08.2023 та іншими матеріалами вказаного кримінального провадження.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи наведене, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, правильність кваліфікації її дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваної, слідчий суддя вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст.438 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч.6 ст.193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст.25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_7 , яка ухиляється від явки до органу досудового розслідування, суду, оголошена у державний, міждержавний та міжнародний розшук, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України, яке віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, отже існують ризики, що остання переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, вчинити нові або продовжуватиме вчиняти кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики є суттєвими, і як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваної, не можуть їм запобігти.

Слідчий суддя звертає увагу, що в даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст. 193 КПК України, містять достатньо обґрунтувань, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави для обвинуваченої ОСОБА_7 , оскільки остання оголошена у державний, міжнародний розшук, перебуває на території рф, яка визнана Верховною Радою України державою-агресором та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ч.6 ст.193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої в порядку вказаної норми, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 ,- задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, захисником, підозрюваною протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя