Справа № 761/529/25
Провадження № 1-кс/761/1288/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києва ОСОБА_4 від 25.12.2024 про закриття кримінального провадження № 0000380

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києва ОСОБА_4 від 25.12.2024 про закриття кримінального провадження № 0000380.

ОСОБА_3 у скарзі зазначає, що 27.12.2024 року на свою електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав постанову слідчого ТУ ДБР у місті Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000380 від 15.05.2023 року.

Як зазначає ініціатор скарги, слідчий ТУ ДБР у місті Києві ОСОБА_4 прийшов до абсолютно хибного висновку про закриття кримінального провадження №0000380 за ст.365 КК України з огляду на наступне: слідчий ТУ ДБР у місті Києві ОСОБА_4 не виконав жодних належних слідчих дій задля доказування злочину за ознаками ст.365 КК України - перевірки та оцінки вже зібраних і наданих йому потерпілим ОСОБА_3 доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, як того вимагає ч.2 ст.91 КПК України; не виконав жодних слідчих дій, навіть не допитав ОСОБА_5 , не прийняв і не дослідив зібрані ним докази; не виконав жодних належних слідчих дій задля доказування злочину за ознаками ст.365 КК України: події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, як того вимагає ч.2 ст.91 КПК України; висновок слідчого ТУ ДБР у місті Києві ОСОБА_4 ґрунтується лише тільки на показах уповноважених осіб, які власне вчинили цей злочин.

ОСОБА_3 , зазначає, що постанова слідчого ТУ ДБР у місті Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000380 є незаконною і передчасною та підлягає скасуванню оскільки стороною обвинувачення не було досліджено і встановлено всіх необхідних обставин та фактів, які мають значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення та встановлення факту відсутності події кримінального правопорушення.

У зв`язку з чим просить, скасувати визнати постанову слідчого ТУ ДБР в місті Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000380 від 25.12.2024 року - незаконною; постанову слідчого ТУ ДБР в місті Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000380 від 25.12.2024 року - скасувати; зобов`язати слідчого ТУ ДБР у місті Києві ОСОБА_4 поновити досудове розслідування кримінального провадження №0000380 від 15.05.2023 року.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, в той же час на електронну пошту суду скерував заяву, у якій зокрема просив розглянути та задовольнити скаргу за його відсутності.

Уповноважений слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Водночас на адресу суду скеровано матеріали кримінального провадження № 0000380.

Крім того, на адресу суду надійшов лист за підписом старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 , у якому останній зокрема зазначив, що просить у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Слідча суддя, вивчивши матеріали скарги, долучені до неї документи, матеріали кримінального провадження, які скеровано до суду, приходить до висновку про те, що постанова старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 25.12.2024, про закриття кримінального провадження № 0000380, не відповідає вимогам КПК України виходячи з наступного.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 15.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, чю2 ст. 382 КК України.

Згідно постанови старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 25.12.2024, кримінальне провадження №0000380 від 15.05.2023, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю у складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 382 КК України.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчої судді матеріалів скарги свідчать про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

З матеріалів скарги вбачається, що слідчий при винесені оскаржуваної постанови не встановив фактичних обставин та не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог ст. 9 КПК України, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.

Також слідча суддя, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановила відсутність у тексті мотивувальної частини такої постанови даних про проведення ряду слідчих дій, спрямованих на перевірку доводів викладених у заяві про кримінальне правопорушення та вжиття будь-яких заходів, спрямованих на повне та всебічне встановлення обставин кримінального провадження.

При цьому, слідчий своє рішення не мотивував та не навів у постанові доводи на обґрунтування свого висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що слідчий без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Крім того, слідча суддя приймає до уваги і доводи скарги, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про проведення слідчих, процесуальних дій, з метою проведення повного та всебічного досудового розслідування.

Аналізуючи зміст оскаржуваної ОСОБА_3 постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що слідчим залишено поза увагою сукупність усіх обставин, які підлягають встановленню, перед прийняттям рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінальних правопорушень.

Для кваліфікації дій ч.1 ст. 365, ч. 2 ст. 382 КК України слід виходити не лише з проведених допитів свідків, зокрема: ОСОБА_3 , слідчого Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в той же час, як зазначає слідчий у постанові про закриття кримінального провадження, в даному кримінальному провадженні зокрема окрім допиту свідків, скеровано запити в порядку ст. 93 КПК України, водночас, не перевірено в повному обсязі відомості на які посилається ОСОБА_3 , у заяві про кримінальне правопорушення, задля забезпечення встановлення всіх обставин справи, без яких не можливо остаточно встановити відсутність у діянні складу кримінальних правопорушень.

Так, згідно вимог ст.ст.2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх зібраних та перевірених доказів.

З матеріалів скарги вбачається, що слідчий при винесені оскаржуваної постанови не дотримався вимог ст. 9 КПК України, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.

Наведене приводить слідчу суддю до висновку про те, що слідчий не провівши увесь необхідний обсяг слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, не з`ясувавши в повному обсязі усі фактичні обставини, передчасно закрив кримінальне провадження №0000380.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України), проте слідчою суддею з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки всіх обставин.

Викладене свідчить про неповноту досудового розслідування та про необґрунтованість винесення слідчим 25.12.2024 постанови про закриття кримінального провадження №0000380.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, слідча суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшла до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а постанова старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києва ОСОБА_4 від 25.12.2024 про закриття кримінального провадження № 0000380, підлягає скасуванню.

В той же час, щодо вимог скарги в частині визнання постанови слідчого ТУ ДБР в місті Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000380 від 25.12.2024 року - незаконною; зобов`язання слідчого ТУ ДБР у місті Києві ОСОБА_4 поновити досудове розслідування кримінального провадження №0000380 від 15.05.2023 року, задоволенню не підлягають, оскільки не узгоджуються із положеннями ст. 307 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 9, 22, 25, 26, 91-93, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києва ОСОБА_4 від 25.12.2024 про закриття кримінального провадження № 0000380.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1