Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/2715/25
Провадження №1-кп/523/1058/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

28.02.2025 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000010 від 06 січня 2025 року із звинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця рядового складу військової частини НОМЕР_1 військової служби за призовом під час мобілізації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

В березні 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому місці, в порушення вимог додатку №1 пункту 1 постанови Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», пунктів 1-4, 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, пунктів 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого дозволу, придбав шляхом знахідки визнані в якості вибухових речовин та бойових припасів, відповідно, придатні до вибуху корпус ручної осколкової гранати РГН, а також ручну осколкову гранату RG-4, які став зберігати за місцем свого проживання в домоволодінні АДРЕСА_2 , до часу їх вилучення співробітниками правоохоронного органу о 01 годині 42 хвилини 06 січня 2025 року.

Обвинувачений вину у вчиненому визнав повністю та показав, що він, повернувшись із ротації в березні минулого року, виявив у власній сумці ці дві осколкові гранати, про які побоявся повідомити власне командування чи будь який правоохоронний орган. Він залишив їх в старій печі за місцем свого проживання, звідки 06 січня цього року їх було вилучено співробітниками поліції. Про вчинене обвинувачений в даний час жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином суд визнає доведеним, що ОСОБА_4 , перебуваючи в березні 2024 року у невстановленому місці, в порушення вимог додатку №1 пункту 1 постанови Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», пунктів 1-4, 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, пунктів 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого дозволу, придбав шляхом знахідки визнані в якості вибухових речовин та бойових припасів, відповідно, придатні до вибуху корпус ручної осколкової гранати РГН, а також ручну осколкову гранату RG-4, які став зберігати за місцем свого проживання в домоволодінні АДРЕСА_2 , до часу їх вилучення співробітниками правоохоронного органу о 01 годині 42 хвилини 06 січня 2025 року, у зв`язку із чим суд кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Заявлені органом досудового розслідування до відшкодування з обвинуваченого процесуальні витрати в сумі 3183,60 грн, пов`язані з проведенням у справі судової експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого в заявленому розмірі.

При призначенні обвинуваченому покарання суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину в якості обставин, які пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_4 як про особу, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на спеціалізованих обліках в медичних установах, позитивно характеризується за місцем проживання, посередньо за місцем проходження військової служби, брав участь у бойових діях із захисту України, після чого допустив самовільне залишення місця служби, проте в даний час отримав згоду від командира військової частини НОМЕР_2 про продовження проходження військової служби у зазначеній військовій частині та висловлює наміри негайно повернутися до служби.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винуватого, тяжкості та суспільної небезпечності вчинених діянь, а також позиції прокурора, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до останнього необхідно застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, (в разі продовження проходження військової служби до командира військової частини, до штату якої його зараховано) та повідомляти даний орган (командира військової частини) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на суму 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн 60 коп.

Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів осколки з пошкоджених внаслідок експертного дослідження корпусу ручної осколкової гранати РГН, а також ручної осколкової гранати RG-4 знищити встановленим порядком.

Арешт, накладений на вищезазначені речові докази скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, через Суворовський районний суд м. Одеси, впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1