Справа № 496/1507/25
Провадження № 1-кп/496/461/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000647 від 18.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги мотивує тим, що 13.09.2024 року ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 та протягом дня вживали алкогольні напої. В подальшому, близько о 14:00 годин до подружжя ОСОБА_9 приєднався ОСОБА_10 , який разом з останніми почав вживати алкогольні напої. Близько о 16:00 годин того ж дня ОСОБА_5 залишив приміщення будинку, залишивши ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вдвох у приміщенні літньої кухні. Повернувшись назад до приміщення кухні, близько о 02:00 годин 14.09.2024 року ОСОБА_5 побачив, що його дружина ОСОБА_8 спить в ліжку спальної кімнати будинку за вказаною вище адресою поруч із ОСОБА_10 . В цей час, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 стався словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з мотивів ревнощів.

В ході даного конфлікту, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості. З метою реалізації свого злочинного задуму, ОСОБА_5 почав наносити удари ОСОБА_8 кулаками рук в область обличчя. Продовжуючи реалізацію свого злочинного задуму ОСОБА_5 діючи умисно, протиправно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних державою цінностей, життя та здоров`я людини, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх протиправних наслідків, з метою спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, наніс останній один удар за допомогою гострого предмету в область черевної порожнини з лівого боку, чим спричинив наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини із наскрізним ушкодженням петлі тонкої кишки, що спричинило інтоксикацію розлитий гнійний перетоніт. Після вищевказаних дій ОСОБА_5 покинув приміщення кухні. В подальшому, близько 11:00 години 14.09.2024 року (більш точного часу досудовим розслідування не встановлено), ОСОБА_5 направився до свого знайомого, ОСОБА_12 та попрохав останнього відвезти його та ОСОБА_8 до місця проживання матері ОСОБА_8 - ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою видворення ОСОБА_8 , на що ОСОБА_12 погодився. Приблизно о 13:30 год, під`їхавши втрьох до місця проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 допоміг ОСОБА_11 віднести речі до вхідних дверей квартири матері останньої, залишив дружину та разом з ОСОБА_12 повернувся до місця свого проживання. Перебуваючи за місцем проживання своєї матері ОСОБА_8 почала скаржитись на болі в животі, після чого ОСОБА_4 18.09.2024 року викликала карету швидкої медичної допомоги, яка госпіталізувала ОСОБА_8 до КНП «Біляївської багатопрофільної лікарні», що за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, вул. Харківська, буд. 30-Б, де у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії остання померла.

Причиною смерті ОСОБА_8 стала інтоксикація, розлитий фібринозно-гнійний перетоніт, відкрита рана черевної стінки, ушкодження внаслідок контакту з гострим предметом. 18.09.2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України. 19.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

20.09.2024 року слідчим суддею Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», котрий продовжено ухвалами слідчих суддів Біляївського районного суду Одеської області. 18.03.2025 року до Біляївського районного суду Одеської області скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 . Посилаючись на обґрунтованість існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Клопотання відповідає вимогам ст. ст. 184, 199 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, покарання за які передбачає у виді позбавлення волі.

Під час вивчення мети та підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом встановлено, що заявлені органом досудового розслідування ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу слідчим суддею не зменшилися. Обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, також були перевірені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Прокурором доведено наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, оскільки він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, не працює, не має міцних соціальних зв`язків. Прокурором доведений ризик тиску на потерпілу та свідків в цьому кримінальному провадженні, оскільки вони особисто знайомі, йому відомі адреси їх проживання. Прокурором доведено існування ризику продовження обвинуваченим злочинної діяльності, оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за домашнє насильство, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності з тих самих підстав, що свідчить про його схильність до вчинення даної категорії правопорушень, не працевлаштований, а отже немає джерел доходу для існування.

Також, прокурором доведена неможливість обрання більш м`якої міри запобіжного заходу, з огляду на вагомість та кількість доведених суду ризиків.

Згідно з ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 219 Рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви»).

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права останнього, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зокрема прав потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Суд вважає, що цілодобовий домашній арешт не зможе запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам. Інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження. Наведені прокурором ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, встановлені та підтверджені ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 20.09.2024 року, не зменшилися та не зникли, оскільки не зменшилися та не зникли підстави, які їх викликали.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину вчиненого із застосуванням насильства, суд вважає за можливе не визначати розмір застави, згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого, тому клопотання підлягає задоволенню і строк тримання під вартою має бути продовжений на 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194,196, 197, 205, 331, 371, 372, 376, 392 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з 20.03.2025 року до 18.05.2025 року, включно.

Утримувати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Державній Установі «Одеській слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження та направити уповноваженій службовій особі: начальнику Державної Установи «Одеській слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 26.03.2025 року о 16:40 год.

Суддя ОСОБА_1