Справа № 502/2757/24
УХВАЛА

30 грудня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

подання Ізмаїльського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області

про звільнення від покарання у зв`язку з декриміналізацією

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24.07.2023 року по справі № 522/1353/20, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням тривалістю 2 роки. На підставі ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_4 такі обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Початок відбування іспитового строку вирішено рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 24.07.2023 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення, а саме з 17.01.2020 року по 17.09.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

16.12.2024 року представник Ізмаїльського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області звернувся з поданням про приведення вироку Приморського районного суду м. Одеси від 24.07.2023 року по справі № 522/1353/20 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ у частині звільнення від покарання.

В обґрунтування вказаного подання зазначено, що у зв`язку з усуненням караності за діяння, за яке ОСОБА_4 , був засуджений судом за ст. 185 ч. 3 КК України, оскільки 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX (далі Закон від 18.07.2024 року), яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість не момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 210, 20 гривень.

У зв`язку з чим, представник органу пробації просить суд розглянути питання про приведення вироку у відповідність до закону на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, з вищезазначених підстав.

Представник Ізмаїльського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області в судовому засіданні просила звільнити засудженого від покарання з передбачених вище підстав.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури в судовому засіданні не заперечував проти звільнення засудженого у зв`язку з декриміналізацією.

Засуджений ОСОБА_4 , надав заяву, згідно якої просив звільнити його у зв`язку з декриміналізацією.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24.07.2023 року по справі № 522/1353/20, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням тривалістю 2 роки. На підставі ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_4 такі обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Початок відбування іспитового строку вирішено рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 24.07.2023 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення, а саме з 17.01.2020 року по 17.09.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон від 18.07.2024 року, яким ст. 51 КУпАП була викладена в новій редакції, згідно якій дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати слід вважати таке викрадення, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 185 КК передбачено кримінальну відповідальність за вчинення таємного викрадення чужого майна, яка має бланкетний (відсилочний) характер до положень КУпАП, тобто якщо вартість викраденого майна перевищує розмір, за який передбачено адміністративну відповідальність (більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), то дії особи підпадають під ознаки кримінально-карного правопорушення.

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі ПК), в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 розділу ІV ПК для відповідного року, а саме у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи. Цей розмір установлюється на початок кожного року окремо.

Враховуючи вказані положення Податкового кодексу України та відповідні положення Законів України про державні бюджети на відповідний рік, у контексті викрадення чужого майна два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у поточному 2024 році складає 3 028 грн., тоді як у 2023 році - 2 684 грн., у 2022 році - 2 481 грн.

За загальним правилом, згідно ч. ч. 2, 3 ст. 4 КК кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Як вбачається з відповідного вироку, 23.09.2019 року о 03:36 годині ОСОБА_4 , з вітрини кіоску «Міськпреса» таємно викрав цигарки, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому юридичній особі ТОВ «Міськпреса» матеріальний збиток на загальну суму 1897,07 гривень.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що ОСОБА_4 , був засуджений за вчинення 23.09.2019 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке кваліфіковане як таємне викрадення поєднане з проникненням у інше житло, вчинене повторно, на суму 1897,07 гривень, а новим Законом від 18.07.2024 року підвищена вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кваліфікації, як дрібне викрадення чужого майна, що дорівнює 2102 гривень у 2019 році, та не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян то, виходячи з положень ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК, засуджений підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст. 51 КУпАП, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК, ст. ст. 537, 539, 370 372 КПК, суд

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24.07.2023 року по справі № 522/1353/20 за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на строк два роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - звільнити від призначеного судом покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку усуненням караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1