Справа № 132/3018/24
Провадження №11-кп/801/326/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000038 від 17.01.2024 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 17.12.2024, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Крижопіль Вінницької області, українця, громадянина України, випускника Одеської духовної семінарії, одруженого, священнослужителя Вінницької єпархії Української православної церкви (московського патріархату), настоятеля храмів на честь апостола і євангеліста Іоанна Богослова села Хомутинці та Покрова Пресвятої Богородиці села Люлинці Хмільницького району, Калинівського благочинного округу, протоієрея, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України і призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.436-2 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі, без конфіскації майна;

- за ч.3 ст.436-2 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, застосований відносно ОСОБА_7 , ухвалено змінити на тримання під вартою.

Ухвалено взяти ОСОБА_7 під варту в залі суду негайно та утримувати його під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», до вступу вироку в законну силу, після чого його виконати.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_7 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 17 грудня 2024 року по день набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку експерта № 010/2 від 23.07.2024 року /довідка-розрахунок № 10/2 фактичної вартості робіт з судової семантико-текстуальної експертизи від 23.07.2024 року/, у розмірі 18932 грн .00 коп.

Вирішено питання з речовими доказами.

ВСТАНОВИВ:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у наступному.

ОСОБА_7 у невстановлені досудовим розслідуванням місці та часі, за допомогою належного йому мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy A20s» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), та особистого абонентського номера оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , попередньо завантаживши мобільний додаток, зареєстрував особистий обліковий запис у месенджері «Telegram», та зазначив ім`я користувача « ОСОБА_10 ». Вподальшому, до червня 2024 року ОСОБА_7 використовував вказаний обліковий запис у месенджері «Telegram», встановлений на його мобільному телефоні для спілкування зі своїми рідними та знайомими - іншими користувачами месенджера «Telegram». Зокрема, ОСОБА_7 використовуючи особистий обліковий запис у месенджері «Telegram» із абонентським номером НОМЕР_3 , та ім`ям користувача « ОСОБА_10 », в порушення вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення кримінальної відповідальності за виготовлення та поширення забороненої інформаційної продукції № 2110-ІХ від 03.03.2022 року, умисно, маючи проросійські ідеологічні погляди, з метою вираження своєї антиукраїнської точки зору, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час спілкування з іншими особами зазначеного месенджера, поширював матеріали щодо збройного конфлікту та агресії російської федерації проти України, шляхом відшуковування у користувачів або телеграм-каналах додатку «Telegram», та пересилання публікацій (відео- та текстових матеріалів), які з лінгвістичної точки зору містять виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України, як внутрішнього громадянського конфлікту, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників іррегулярних незаконних збройних формувань, заперечення тимчасової окупації частини території України, за наступних обставин. Так, ОСОБА_7 - 27.05.2022 року реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи за місцем свого проживання, за вищевказаних обставин, у месенджері «Telegram» відшукав у телеграм-каналі « ОСОБА_11 », та поширив, шляхом особистого відправлення своєму знайомому - користувачу цього ж месенджера «ОСОБА_12» ( ОСОБА_12 , абонентський номер НОМЕР_4 ), відеоматеріал тривалістю 13:38год. під назвою: «Донбасский пленник» наступного змісту: «Герой второй серии проекта «На своей земле» - ОСОБА_13 . Бывший пленник концлагеря нацбатальйона «Айдар», ополченец из ЛНР. Попал в плен в июне 2014 года, когда ему было 24 года. Рассказывает об одном из концлагерей…». Відповідно до висновку експерта №010/2 від 23.07.2024 року, у тексті наведеної публікації міститься глорифікація ополченця із «ЛНР».

Він же, 10.06.2022 року продовжуючи здійснення своєї кримінальної протиправної діяльності, діючи умисно, повторно, перебуваючи за місцем свого проживання, за вищевказаних обставин, відшукав у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та поширив, шляхом особистого відправлення своєму знайомому - користувачу цього ж месенджера «ОСОБА_12» ( ОСОБА_12 , абонентський номер НОМЕР_4 ), відеоматеріал тривалістю 8:06год. із описом наступного змісту: «Этот короткий фильм - о трагедии в Зугрэсе, городе в ДНР. Восемь лет назад украинские военные нанесли удар по местному детскому пляжу кассетными боеприпасами системы залпового огня «Смерч». 13 человек, в том числе три ребенка, погибли на месте, еще шесть погибли от обстрелов в других районах города». Відповідно до висновку експерта № 010/2 від 23.07.2024 року, у тексті наведеної публікації міститься контекстуальне заперечення та виправдовування тимчасової окупації частини території України (Донецької області). Також, ОСОБА_7 - 16.08.2022 року діючи з єдиним злочинним умислом, перебуваючи за місцем свого проживання, за вищевказаних обставин, відшукав у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та поширив, шляхом особистого відправлення своєму знайомому - користувачу цього ж месенджера « ОСОБА_14 » ( ОСОБА_12 , абонентський номер НОМЕР_4 ), відеоматеріал тривалістю 17.18год. із назвою: «Стрельба по своим» із наступним описом: «ІНФОРМАЦІЯ_3: Украинская «Руанда» от уважаемых западных партнеров», яка розпочинається змістом: «На днях ездили на Петровку и под Марьинку вместе со сьемочной группой «Украины.ру», раздали местным очередную партию гуманитарки и рассказали с Лысенко о «веселой» жизни Донбасса под непрекращающимся огнем от своих же соотечественников…». Відповідно до висновку експерта № 010/2 від 23.07.2024 року, у тексті наведеної публікації міститься виправдовування російської агресії проти України, виправдовування представлено як внутрішній громадянський конфлікт. Крім того, ОСОБА_7 - 24.12.2022 року діючи з єдиним злочинним умислом, перебуваючи за місцем свого проживання, за вищевказаних обставин, відшукав у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », та поширив, шляхом особистого відправлення своєму знайомому - користувачу цього ж месенджера « ОСОБА_15 » ( ОСОБА_16 , абонентський номер НОМЕР_5 ), відеоматеріал « ОСОБА_17 » тривалістю 2:23год. із назвою: «Причины военной операции Слушай Правду!!!» із описом: «Еще раз о причинах спецоперации, если у кого-то еще остались сомнения в действиях рф». Відповідно до висновку експерта № 010/2 від 23.07.2024 року, у тексті наведеної публікації міститься виправдовування дій путіна, а саме збройної агресії російської федерації проти України, а також заперечення збройної агресії російської федерації проти України. Також, ОСОБА_7 - 25.12.2022 року діючи з єдиним злочинним умислом, перебуваючи за місцем свого проживання, за вищевказаних обставин, відшукав у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », та поширив, шляхом особистого відправлення своєму знайомому - користувачу цього ж месенджера « ОСОБА_15 » ( ОСОБА_16 , абонентський номер НОМЕР_5 ), відеоматеріал тривалістю 2:07год. із назвою: «Вот почему началась война на Украине!», яка розпочинається змістом: «Я бы сказал что в даном случае режим пришедший к власти после госпереворота в Киеве применяет военные действия против собственных жителей…». Відповідно до висновку експерта № 010/2 від 23.07.2024 року, у тексті наведеної публікації міститься контекстуально виражене обґрунтування виправдовування російської агресії проти України, як внутрішньо громадянського конфлікту. Крім того, ОСОБА_7 - 24.01.2023 року діючи з єдиним злочинним умислом, перебуваючи за місцем свого проживання, за вищевказаних обставин, відшукав у користувача месенджера « ОСОБА_18 », та поширив, шляхом особистого відправлення своїй знайомій - користувачу цього ж месенджера «ІНФОРМАЦІЯ_5» (невстановлена особа на ім`я ОСОБА_19 , абонентський номер НОМЕР_6 ), публікацію (текстовий матеріал) із описом наступного змісту: «Кто-то до сих пор верит, что ОСОБА_20 напала на Украину, а добрый запад помогает несчастной Украине?...». Відповідно до висновку експерта № 010/2 від 23.07.2024 року, у тексті наведеної публікації міститься контекстуальне вираження виправдовування російської агресії проти України. Також, ОСОБА_7 - 26.03.2024 року діючи з єдиним злочинним умислом, перебуваючи за місцем свого проживання, за вищевказаних обставин, відшукав у користувача месенджера «Inna», та поширив, шляхом особистого відправлення своїм знайомим - користувачам цього ж месенджера « ОСОБА_21 » ( ОСОБА_22 , абонентський номер НОМЕР_7 ); « ОСОБА_15 » ( ОСОБА_16 , абонентський номер НОМЕР_5 ); « ОСОБА_14 » ( ОСОБА_12 , абонентський номер НОМЕР_4 ); « ОСОБА_23 » ( ОСОБА_24 , абонентський номер НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ); «ІНФОРМАЦІЯ_5» (невстановлена особа на ім`я ОСОБА_19 , абонентський номер НОМЕР_6 ); « ОСОБА_25 » (невстановлена особа на ім`я ОСОБА_25 , абонентський номер НОМЕР_10 , НОМЕР_11 ); «ОСОБА_26» ( ОСОБА_26 , абонентський номер НОМЕР_12 ); « ОСОБА_27 » ( ОСОБА_28 , абонентський номер НОМЕР_13 ), відеоматеріал тривалістю 3:22год. із описом наступного змісту: «Этой войны не должно было быть. Русские много раз пытались ее остановить на очень выгодных для нас и Украины условиях. Единственное, чего они хотели - что бы мы не лезли с НАТО на Украину. Но нашему ВПК нужны все новые члены НАТО. Чтобы привязывать все новые военные бюджеты к натовским стандартам». Відповідно до висновку експерта № 010/2 від 23.07.2024 року, у тексті наведеної публікації міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України. З огляду на те, що публікація була поширена більше двох разів, то інформація наявна у ній набула публічного комунікативного характеру. Також, ОСОБА_7 - 29.03.2024 року діючи з єдиним злочинним умислом, перебуваючи за місцем свого проживання, за вищевказаних обставин, відшукав у телеграм-каналі «УКРАИНА ПРАВОСЛАВНАЯ», та поширив, шляхом особистого відправлення своїм знайомим - користувачам цього ж месенджера « ОСОБА_14 » ( ОСОБА_12 , абонентський номер НОМЕР_4 ); « ОСОБА_23 » ( ОСОБА_24 , абонентський номер НОМЕР_8 ); «ІНФОРМАЦІЯ_5» (невстановлена особа на ім`я ОСОБА_19 , абонентський номер НОМЕР_6 ); « ОСОБА_25 » (невстановлена особа на ім`я ОСОБА_25 , абонентський номер НОМЕР_10 ); «ОСОБА_26» ( ОСОБА_26 , абонентський номер НОМЕР_12 ); « ОСОБА_27 » ( ОСОБА_28 , абонентський номер НОМЕР_13 ), публікацію (текстовий матеріал) із зображенням російського духовенства з назвою: «XXV Всемирный Русский Народный Собор в итоговом документе назвал СВО - Священной войной против Запада впавшего в сатанизм, а вся территория Украины должна войти в зону исключительного влияния России» та описом наступного змісту: «С духовно-нравственной точки зрения специальная военная операция является Священной войной, в которой Россия и ее народ, защищая единое духовное пространство Святой Руси, выполняют миссию «Удерживающего», защищающего мир от натиска глобализма и победы впавшего в сатанизм Запада…». Відповідно до висновку експерта № 010/2 від 23.07.2024 року, у тексті наведеної публікації міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення російсько-української війни. З огляду на те, що публікація була поширена більше двох разів, то інформація наявна у ній набула публічного комунікативного характеру.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.436-2 КК України, а саме поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників і регулярних незаконних збройних формувань, та за ч.3 ст.436-2 КК України, а саме поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України, як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчиненому повторно.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій, порушує питання про зміну вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання, а саме, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що він є єдиним годувальником родини, його ув`язнення призведе до порушення прав його повнолітнього сина ОСОБА_29 , який є інвалідом другої групи та потребує постійного стороннього догляду, а його дружина ОСОБА_30 тривалий час хворіє та перебуває на лікуванні у психоневрологічній лікарні імені ак. О.І. Ющенка. Крім дружини і синів на його утриманні перебуває мати похилого віку ОСОБА_31 .

Крім того, заперечує висновок суду щодо його проросійських ідеологічних поглядів та свідомих антиукраїнських висловлювань, посилаючись на позитивні характеристики керуючого Вінницькою єпархією УПЦ та директора гімназії с. Люлинці, довідкою-характеристикою та листом-подякою Люлинецького старостинського округу за волонтерську діяльність, спрямовану на підтримку ЗСУ.

Також вважає, що поширення ним інкримінованих публікацій та інформації було вчинено щодо незначного кола осіб, тобто великих суспільно-небезпечних наслідків від таких дій не настало, нікому не завдано будь-яких матеріальних чи моральних збитків.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , вважаючи вирок суду першої інстанції незаконним в частині призначення покарання обвинуваченому, просить його змінити, призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд не прийняв до уваги обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у встановленні всіх свідків, фактів та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу ОСОБА_7 , який має стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні повнолітнього сина ОСОБА_32 , який є інвалідом другої групи та сина ОСОБА_33 , який має отримувати групу інвалідності у зв`язку з хворобою.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційних скарг, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив щодо їх задоволення, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 17.12.2024 щодо ОСОБА_7 відповідає вказаним вимогам кримінального процесуального закону.

Зокрема, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом, оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України та учасниками судового провадження не оспорюється.

З кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 436-2 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників і регулярних незаконних збройних формувань, та за ч.3 ст.436-2 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України, як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчиненому повторно, колегія суддів погоджується.

Вирішуючи питання про відповідність призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить з вимог ст. 65 КК України про те, що воно призначається, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, яке, згідно ч. 2 ст. 50 КК України, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та в повній мірі враховані ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами, обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, одружений, має неповнолітню дитину, а також повнолітнього сина, який є інвалідом другої групи та потребує сторонньої догляду і допомоги, на спеціальних обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, винуватість у вчиненому не визнав, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Урахувавши обставини, які за законом мають правове значення, суд першої інстанції, дотримуючись принципу індивідуалізації і, виходячи з особливостей конкретних кримінальних правопорушень та обставин вчиненого, реалізовуючи свої дискреційні повноваження, призначив ОСОБА_7 покарання у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України за кожний злочин окремо, а остаточне покарання за їх сукупності, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

На думку колегії суддів, покарання ОСОБА_7 призначене в межах ч. 2 ст. 436-2 КК України та в мінімальних межах, передбачених ч. 3 ст. 436-2 КК України, узгоджується із загальними засадами призначення покарання, відповідає його меті і становить справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 436-2 та за ч. 3 ст. 436-2 КК України під час апеляційного розгляду не встановлено.

Доводи обвинуваченого про доцільність застосування при призначенні покарання ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України, колегія суддів визнає необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування щодо останнього інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки, з огляду на встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини, таке звільнення не буде сприяти виправленню та попередженню вчинення ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень.

Системне тлумачення положень про загальні засади призначення покарання вказують на те, що стаття 75 КК України може бути застосована у тому разі, коли суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Таке рішення суд повинен належним чином умотивувати.

Враховуючи дані, що характеризують особу ОСОБА_7 , те, що він вчинив злочини проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, неодноразово виправдовував російську агресію, а також велику суспільну небезпеку вчиненого ним в умовах воєнного стану на території України, колегія суддів вважає, що його звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням не буде відповідати загальним засадам призначення покарання та його меті.

Доводи захисника про необхідність врахування в якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, судом апеляційної інстанції визнаються безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового та апеляційного розгляду.

Судом апеляційної інстанції враховується послідовна практика Верховного Суду, яка під розкаянням передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_7 фактично свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав, наголошував на тому, що публікації надсилав, переслідуючи намір дізнатися думку своїх рідних, знайомих, інших користувачів месенджера «Телеграм» про інформацію, яка наведена у цих публікаціях для того, щоб у подальшому сформувати власну позицію щодо подій. які відбуваються, що ставить під сумнів його щире каяття та не узгоджується з усвідомленням усієї тяжкості вчинених протиправних діянь та обов`язку понести відповідне покарання.

Обвинувачений не надав належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Активне сприяння розкриттю злочину означає, що особа, яка вчинила злочин, своїми діями надає допомогу (сприяє) правоохоронним органам у розкритті злочину, у встановленні невідомих їм обставин провадження. При цьому сприяння у розкритті злочину враховується як обставина, яка пом`якшує покарання, тільки у тому випадку, коли надана винною особою інформація та інші докази мали значення для встановлення істини у справі.

Матеріали кримінального провадження не містять даних щодо активного сприяння ОСОБА_7 розкриттю злочинів.

Те, що ОСОБА_7 має повнолітнього сина ОСОБА_29 , який є інвалідом другої групи та потребує постійного стороннього догляду та неповнолітнього сина, позитивно характеризується не спростовує висновків суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства при відбуванні покарання у виді позбавлення волі на визначений судом строк.

Крім того відомості про те, що дружина обвинуваченого ОСОБА_30 тривалий час хворіє та перебуває на лікуванні у психоневрологічній лікарні імені ак. О.І. Ющенка не свідчать про її недієздатність та неможливість займатись доглядом за синами.

Докази того, що на утриманні у обвинуваченого перебуває мати похилого віку ОСОБА_34 у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Те, що ОСОБА_34 має листи-подяки за волонтерську діяльністю, спрямовану на підтримку ЗСУ, не дає підстави для застосування відносно нього покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Крім того, колегія суддів не погоджується з твердженням обвинуваченого про те, що поширення ним інкримінованих публікацій та інформації було вчинено щодо незначного кола осіб, тобто великих суспільно-небезпечних наслідків від таких дій не настало, нікому не завдано будь-яких матеріальних чи моральних збитків, адже ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до розділу ХХ КК України відносяться до кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку в той час, коли відповідно до указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність даних правопорушень.

З урахуванням викладеного, колегія суддів визнає вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 законним і обґрунтованим та не вбачає підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2024 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - у той же строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4