Справа №567/8/24
Провадження №1-кп/567/24/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хорів Острозького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України

встановив:

ОСОБА_5 , будучи номером обслуги дорожнього відділення дорожнього взводу дорожньої роти інженерного батальйону розвідником-сапером відділення інженерної розвідки інженерного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.68, 92 Конституції України, Постанови Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», якою зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку №2 і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси не можуть перебувати у власності громадян, п.2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №576 від 12.10.1992, п.2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998, якою визначено, що до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, відносяться серед інших, бойові припаси до вогнепальної, мисливської (нарізної та гладкоствольної) зброї, які можуть перебувати у власності громадян лише на підставі встановлених дозволів, у невстановлений час та в невстановленому місці знайшов та, усвідомлюючи, що він не має відповідного передбаченого законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав шляхом привласнення патрони у кількості 100 штук, які є боєприпасами до вогнепальної стрілецької зброї гвинтівочними бойовими патронами калібру 7,62х54R з кулями із сталевим осердям (57-Н-223, 57-Н-323), які придатні до стрільби. Про вказані боєприпаси старший солдат ОСОБА_5 правоохоронні органи не повідомив. Добровільно їх не здав та помістив до свого футляру, де діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перевіз їх додому, де став їх зберігати у легковому автомобілі марки Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до 02.12.2023, а саме моменту їх вилучення працівниками правоохоронних органів у ході проведення огляду місця події поблизу будинку №24 в с.Хорів по вул.Шевченка Рівненського району Рівненської області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України винним себе визнав повністю.

Показав, що в березні 2022 був мобілізований до лав Збройних Сил України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , де за ним закріплено автомат АК з калібром кулі 5,45 мм. В листопаді 2023 року, коли перебував на позиціях в районі бойових дій біля м.Куп`янськ Харківської області знайшов 100 патронів калібру 7,62 та вирішив їх забрати додому. Про дану знахідку нікого не повідомляв, в тому числі правоохоронні органи.

В подальшому на своєму автомобілі Volkswagen Golf перевіз ці патрони за своїм місцем проживання в с.Хорів Рівненського району та зберігав їх в автомобілі для власного використання в подальшому, оскільки має карабін та відповідний дозвіл на володіння ним.

Восени 2023 року працівники поліції перевіряли його карабін та виявили в його автомобілі зазначені патрони, про які він сам повідомив працівників поліції.

Зазначені патрони працівники поліції в нього вилучили в присутності понятих та при цьому жодного насильства щодо нього застосовано не було.

У вчиненому щиро кається, просить не позбавляти його волі реально, оскільки він є військовослужбовцем та хоче продовжити військову службу по захисту Батьківщини.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що учасниками процесу не оспорюються фактичні обставини кримінальних правопорушень, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, обвинувачений повністю визнав вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчинених діянь, прокурор, обвинувачений та захистник вважають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та при цьому, судом з`ясовано правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів, окрім тих, які просить дослідити прокурор і з чим погодились інші учасники судового провадження та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України, тобто придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначені покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України кваліфікуються як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання лише у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що він по місцю проживання відповідно із характеристикою виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області він характеризується виключно позитивно. Також, при призначенні покарання судом враховується і те, що обвинувачений за місцем проходження військової служби характеризується виключно позитивно.

Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» встановлено, що ОСОБА_5 під спостереженням у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

З вимоги ДАІП НП України встановлено, що ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до статті 66 КК України, суд враховує, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, відсутні.

Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які його обтяжують та врахувавши дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання та проходження військової служби характеризується виключно позитивно, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

При цьому, при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, прагне виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Батьківщини, а при призначенні йому покарання у виді реального позбавлення волі, він буде позбавлений можливості захищати Україну.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вид і строк призначеного покарання, обставини, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 1 рік.

Дане покарання відповідає вимогам ст.50, 65 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні становлять 1912 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керується вимогами п.3 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується

Керуючись ст.100, 118, 122-124, 349, 368, 369, 370, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Покласти на ОСОБА_5 , відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1912 грн. витрат на проведення експертизи.

Речові докази по справі 80 цілих та 20 складових частин патронів до вогнепальної стрілецької зброї гвинтівочних бойових патронів калібру 7,62х54R, які зберігаються в камері схову речових доказів ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області передати до військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), після набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1