Справа № 201/1994/25
Провадження № 1-кс/201/780/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання начальника Біловодського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 08.09.2023, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище, Старобільського району Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за №0000701 від 08.09.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000701 від 08.09.2023 за фактом добровільного зайняття громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Луганської області, а саме посади так званого «начальника відділу з життєзабезпечення села Городище адміністрації Біловодського району лнр», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

На окупованій території Старобільського району Луганської області незаконними збройними формуваннями так званої «луганської народної республіки», підконтрольними державі-агресору російської федерації, організовано та розпочато діяльність незаконних органів влади, зокрема наказом голови так званої «луганської народної республіки» від 03.03.2022 № УГ-125/22, створено «адміністрацію Біловодського району луганської народної республіки», а також призначено «виконувача обов`язків голови адміністрації».

У період з другої половині травня 2022 року, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області в с. Городище Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалася приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, достовірно знаючи про незаконність дій співучасників збройних формувань т.зв. «лнр» та окупаційної адміністрації рф на тимчасово окупованій території Луганської області, діючи з єдиним злочинним умислом з мотивів заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, з метою зміни меж території України та поширення на неї впливу рф, перешкоджання євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю рф над політичними та економічними процесами в Україні, маючи умисел на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області, надав свою добровільну згоду на призначення його на посаду так званого «начальника відділу із забезпечення життєдіяльності с. Городище адміністрації Біловодського району лнр».

Частинами третьою та четвертою пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво`від 26.04.2002 № 5 передбачено, що організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з 01 червня 2022 року ОСОБА_4 , будучи громадянином України, перебуваючи на території с. Городище Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної влади держави-агресора російської федерації та представників незаконних збройних формувань «лнр», приступив до виконання обов`язків так званого «начальника відділу із забезпечення життєдіяльності с. Городище адміністрації Біловодського району лнр», тобто зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційній адміністрації держави-агресора.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Старобільського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, 09.04.2024 в газеті «Урядовий кур`єр» № 72 (7732) від 09.04.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 09.04.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_4 на 13.04.2024 об 10:00, 14.04.2024 об 10:00, 15.04.2024 об 10:00 до слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях для складення та вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні № 0000701 від 08.09.2023, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_4 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим, за погодженням з прокурором, 16.04.2024, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (16.04.2024 опубліковано повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 77 (7737) від 16.04.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Крім того, в газеті «Урядовий кур`єр» № 77 (7737) від 16.04.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та 16.04.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик підозрюваного ОСОБА_4 20.04.2024 об 10:00, 21.04.2024 об 10:00, 22.04.2024 об 10:00 до слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час підозрюваний ОСОБА_4 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Таким чином 16.04.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за ознаками добровільного зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційній адміністрації держави-агресора.

Останнє відоме місце перебування ОСОБА_4 - тимчасово окупована територія Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області.

Відповідно до відомостей ДМС України ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

У зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою слідчого від 23.04.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2025 (справа № 201/412/25) стосовно ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду від 04.10.2023, в ході якого здійснено огляд відеопублікації, розміщеної 04.09.2023 на інтернет сторінці з назвою «ГТРК ЛНР. Местное время», під час якого зі змісту відеозапису встановлено, що інтерв`ю надає особа, яка представлена як начальник відділу з життєзабезпечення села Городище ОСОБА_6 . Останній, перебуваючи у селі Городище Старобільського району розповідає про історію села та заплановані заходи масового характеру;

- протоколом огляду від 17.10.2023, в ході якого здійснено огляд публікації, розміщеної 10.10.2023 у соціальній мережі «Вконтакте», сайт «Беловодская районная администрация лнр», під час якого зі змісту повідомлення встановлено, що у жовтні 2023 року представник делегації від Новосибірської області вручив подяку начальнику відділу з життєзабезпечення села Городище Андрію Калашнику. Публікація крім текстового супроводження містить фото, на якому зафіксовано ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду від 08.02.2024, в ході якого здійснено огляд публікації, розміщеної 08.12.2023 у телеграм каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », під час якого зі змісту повідомлення встановлено, що у грудні 2023 року, перебуваючи у с. Городище Старобільського району начальник відділу з життєзабезпечення села ОСОБА_7 прийняв участь у заходах до так званого «Дня Героев Отечества». Публікація крім текстового супроводження містить фото, на якому зафіксовано ОСОБА_4 ;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , якому безпосередньо відома особа ОСОБА_4 , а також факт створення на окупованій території Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області незаконних органів влади, факт зайняття посади начальника відділу з життєзабезпечення села Городище місцевим мешканцем ОСОБА_9 ;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , якому безпосередньо відома особа ОСОБА_4 , який раніше обіймав посаду спеціаліста відділу земельних ресурсів Біловодської селищної ради Старобільського району Луганської області, а також факт створення на окупованій території Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області незаконних органів влади, факт зайняття посади начальника відділу з життєзабезпечення села Городище ОСОБА_4 .

Відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України:

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме на території Біловодської територіальної громади Старобільського району Луганської області, що встановлено:

- протоколом огляду від 04.10.2023, в ході якого здійснено огляд відеопублікації, розміщеної 04.09.2023 на інтернет сторінці з назвою «ГТРК ЛНР. Местное время», під час якого зі змісту відеозапису встановлено, що інтерв`ю надає особа, яка представлена як начальник відділу з життєзабезпечення села Городище ОСОБА_6 . Останній, перебуваючи у селі Городище Старобільського району розповідає про історію села та заплановані заходи масового характеру;

- протоколом огляду від 17.10.2023, в ході якого здійснено огляд публікації, розміщеної 10.10.2023 у соціальній мережі «Вконтакте», сайт «Беловодская районная администрация лнр», під час якого зі змісту повідомлення встановлено, що у жовтні 2023 року представник делегації від Новосибірської області вручив подяку начальнику відділу з життєзабезпечення села Городище Андрію Калашнику. Публікація крім текстового супроводження містить фото, на якому зафіксовано ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду від 08.02.2024, в ході якого здійснено огляд публікації, розміщеної 08.12.2023 у телеграм каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », під час якого зі змісту повідомлення встановлено, що у грудні 2023 року, перебуваючи у с. Городище Старобільського району начальник відділу з життєзабезпечення села ОСОБА_7 прийняв участь у заходах до так званого «Дня Героев Отечества». Публікація крім текстового супроводження містить фото, на якому зафіксовано ОСОБА_4 ;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , якому безпосередньо відома особа ОСОБА_4 , а також факт створення на окупованій території Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області незаконних органів влади, факт зайняття посади начальника відділу з життєзабезпечення села Городище місцевим мешканцем ОСОБА_9 ;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , якому безпосередньо відома особа ОСОБА_4 , який раніше обіймав посаду спеціаліста відділу земельних ресурсів Біловодської селищної ради Старобільського району Луганської області, а також факт створення на окупованій території Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області незаконних органів влади, факт зайняття посади начальника відділу з життєзабезпечення села Городище ОСОБА_4 .

Відповідно до відомостей ДМС України ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

Пунктом 7 частини 1 статті 1-1 Закону визначено поняття «тимчасово окупована російською федерацією територія України» та встановлено, що це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Статтею 3 Закону встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих російською федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Аналіз вказаних положень Закону свідчить, що існує декілька підстав та способів віднесення певних територій держави до категорії тимчасово окупованих.

Так, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, будь-яка частина території України набуває статусу тимчасово окупованої території за наявності у неї певних ознак, визначених Законом, і при цьому у даному випадку Закон не вимагає проходження будь-яких додаткових процедур або прийняття додаткових нормативно-правових актів для встановлення факту окупації.

У цьому випадку, достатньо довести, що окремо визначена території відповідає одному з критеріїв встановлених п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, а саме:

1. частина території України, в межах якої збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль;

2. частина території України в межах якої збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; на території України не допускається розташування іноземних військових баз; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», від 12.05.2015 за № 389-VIII, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», від 12.05.2015 за № 389-VIII, військові адміністрації населених пунктів утворюються в одному чи декількох населених пунктах (селах, селищах, містах), в яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, у тому числі внаслідок фактичного саморозпуску або самоусунення від виконання своїх повноважень, або їх фактичного невиконання, або припинення їх повноважень згідно із законом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Згідно з Резолюцію Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Агресія проти України" A/RES/ES-11/1 від 2 березня 2022 року, визнається, що росія вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН.

Проміжним рішенням Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй від 16 березня 2022 року, констатовано факт вторгнення росії на територію України.

Крім того, преамбулою Закону встановлено, що збройна агресія російської федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24 лютого 2022 року переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України.

Російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому строк дії воєнного стану в України у порядку, передбаченому законодавством України, ще неодноразово продовжувався, останній раз до 09.05.2025.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, з 24.02.2022 року повністю окуповано територію Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області та збройними формуваннями російської федерації встановлено загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Пізніше, збройними формуваннями російської федерації спільно з незаконними збройними формуваннями «луганської народної республіки» створено окупаційну адміністрацію, яка встановила та здійснює фактичний контроль над територією Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області.

Зокрема, на вказаній території створено та функціонує Біловодська районна адміністрація ЛНР, правоохоронні органи (народна міліція ЛНР, прокуратура Біловодського району Генеральної прокуратури ЛНР) та ін.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13.09.2022 № 206 внесені зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 та викладено нову редакцію переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Згідно зазначеного переліку Марківська селищна територіальна громада Старобільського району Луганській області, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку російської федерації та незаконного збройного формування, так званої «луганської народної республіки» з 24.02.2022 року.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.10.2022 № 248 внесені зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 та викладено нову редакцію переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Згідно зазначеного переліку Марківська селищна територіальна громада Старобільського району Луганської є тимчасово окупованою територією України.

Також новим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, до яких також віднесено Марківську селищну територіальну громаду Старобільського району Луганської області.

Відповідно до публікації під назвою «Мінреінтеграції: Оновлено актуальний перелік громад у районах бойових дій, на ТОТ та тих, що в оточенні» опубліковано 24 травня 2022 року на сайті «Урядовий кур`єр» в якій зазначено, що перелік територіальних громад, розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) формується за погодженням Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних та Київської міської військових адміністрацій (посилання https://www.kmu.gov.ua/news/minreintegraciyi-onovleno-aktualnij-perelik-gromad-u-rajonah-bojovih-dij-na-tot-ta-tih-shcho-v-otochenni ).

Таким чином, зібраними в ході досудового розслідування доказами доведено, що ОСОБА_4 перебуває на території Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, тобто на території, яка з 24.02.2022 відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону вважається тимчасово окупованою територією України.

13.04.2024, 14.04.2024, 15.04.2024 ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України (повістки про виклик розміщені в газеті «Урядовий кур`єр» (№ 72 (7732) від 09.04.2024 та 09.04.2024 на сайті Офісу Генерального прокурора), викликався до органу досудового розслідування для вручення повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та допиту в якості підозрюваного, шляхом публікації повістки про виклик в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (підтвердження розміщення відповідних повісток додаються до клопотання).

Однак, у визначений час, ОСОБА_4 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

У зв`язку з викладеним, 16.04.2024 відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр» ( № 77 (7737) від 16.04.2024), яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 16.04.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а також повістки про його виклик до слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сівєрськодонецьк Луганської області) ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, 7 на 20.04.2024, 21.04.2024, 22.04.2024 для допиту в якості підозрюваного.

Однак знову, у визначений час, ОСОБА_4 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив (підтвердження розміщення відповідних повісток додаються до клопотання).

У зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою слідчого від 23.04.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2025 (справа № 201/412/25) стосовно ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, прокурор вказує, що наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні № 0000701 від 08.09.2023 стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, спеціального досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, просив відмовити.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000701 від 08.09.2023 за фактом добровільного зайняття громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Луганської області, а саме посади так званого «начальника відділу з життєзабезпечення села Городище адміністрації Біловодського району лнр», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

13.04.2024, 14.04.2024, 15.04.2024 ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України (повістки про виклик розміщені в газеті «Урядовий кур`єр» (№ 72 (7732) від 09.04.2024 та 09.04.2024 на сайті Офісу Генерального прокурора), викликався до органу досудового розслідування для вручення повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та допиту в якості підозрюваного, шляхом публікації повістки про виклик в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (підтвердження розміщення відповідних повісток додаються до клопотання).

Однак, у визначений час, ОСОБА_4 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

У зв`язку з викладеним, 16.04.2024 відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр» ( № 77 (7737) від 16.04.2024), яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 16.04.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а також повістки про його виклик до слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сівєрськодонецьк Луганської області) ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях на 20.04.2024, 21.04.2024, 22.04.2024 для допиту в якості підозрюваного.

Однак знову, у визначений час, ОСОБА_4 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив (підтвердження розміщення відповідних повісток додаються до клопотання).

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Відповідно до матеріалів клопотання, з дотриманням вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, відповідно матеріалів клопотання підозрюваний постійно перебуває на тимчасово окупованій території України і встановити його точне місце перебування не видається за можливе. Доказами перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України підтверджено зібраними матеріалами досудового розслідування.

Постановою слідчого від 23.04.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшуки.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрюваний належним чином викликався для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, та згідно матеріалів клопотання перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрюваний переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність до вищевказаних кримінальних правопорушень, а також, враховуючи той факт, що останній переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Біловодського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 08.09.2023, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за № 0000701 від 08.09.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 17-05 годині 19.02.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1