печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000021 від 09.02.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Липецьке Котовського району міста Одеси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «МЕГАПОЛІС-КР» (), маючого на утриманні неповнолітню дитину, не адвоката, не депутата, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , за погодженням прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000021 від 09.02.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У вказаному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у шахрайстві, вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що передбачає можливість призначення покарання на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути вагомою підставою і мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.

На даний час існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України отримані стороною захисту 20.12.2024 року о 08 год. 45 хв.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав в ньому зазначених. Сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, а розмір застави, запропонований в клопотанні слідчого, не є непомірним для ОСОБА_4 .

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання. Захисник зазначив, що стороною обвинувачення не доведені мета застосування запобіжного заходу, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначили про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри, оскільки доказів, які б підтверджували версію органу досудового розслідування щодо вчинення ним будь-яких кримінальних правопорушень, не надано та до клопотання не долучено.

Крім того, зазначили про абсолютну неспіврозмірність та абсурдність запропонованого стороною обвинувачення, розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши клопотання та дослідивши докази, якими обґрунтовується клопотання, письмові заперечення та докази, якими обґрунтовуються такі заперечення, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Так, слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 від 09.02.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи директором ТОВ «МЕГАПОЛІС-КР» (), достовірно знаючи, що виготовлені на виконання Державний контракт (Договір) від 28.11.2023 №220/ВОЗ-2023 ТОВ «МЕГАПОЛІС-КР» 20 000 спальних мішків не відповідають технічним вимогам від 03.06.2017 № 2/244 та не можуть використовуватися військовослужбовцями Національної гвардії за призначенням, діючи умисно у порушення ст. ст. 41, 68, 92 Конституції України, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливі мотиви з метою заволодіння грошовими коштами військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у період з 07.12.2023 до 26.12.2023 склав та надав до вказаної військової частини за адресою: АДРЕСА_2 , документи про нібито відповідність 20 000 спальних мішків технічним вимогам від 03.06.2017 № 2/244, увівши в такий спосіб в оману представників військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, після чого для потреб Національної гвардії України поставив вказані спальні мішки за адресою: АДРЕСА_3 та у період з 12.12.2023 до 26.12.2023 за місцем реєстрації ТОВ «МЕГАПОЛІС-КР» за адресою: м. Київ, вул. Шепелєва Миколи, буд. 6, офіс 1, заволодів коштами військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України шляхом обману після їх перерахування на рахунок товариства, заподіявши військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України матеріальних збитків на загальну суму 30 000 000,00 грн., вчинивши шахрайство в особливо великих розмірах.

За вказаних вище обставин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у шахрайстві, вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується належними та допустимими доказами зібраними під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, а саме: матеріали УСР у м. Києві ДСР НПУ від 07.02.2024 №634/55/125/01-24 про виявлення ознак вчинення кримінального правопорушення; матеріали виконання доручення УСР у м. Києві ДСР НПУ від 15.02.2024 № 290/55/125/03-24; телеграма ГУ НГУ № 1845 від 30.10.2023; протокольне рішення (протокол) уповноваженої особи військової частини НОМЕР_1 НГУ № 2133 від 07.11.2023; оголошення про проведення спрощеної закупівлі мішка спального код ДК 021:2015:39520000-3 Готові текстильні вироби; додаток № 2 до оголошення про проведення спрощеної закупівлі; реєстр пропозиція з проведення спрощеної закупівлі; реєстр отриманих тендерних пропозицій UA-2023-11-07-003262-а; протокольне рішення (протокол) уповноваженої особи військової частини НОМЕР_1 НГУ № 2175 від 23.11.2023; технічними вимоги на виготовлення мішка спального №2/244 від 03.06.2017 НГУ; державний контракт (Договір) на виготовлення та поставку товарів оборонного призначення № 220/ВОЗ-2023 від 28.11.2023 з додатками; заявка військової частини НОМЕР_1 НГУ від 04.12.2023 №78/9-4563 до Контракту від 28.11.2023 № 220/ВОЗ-2023; видаткова накладна № 289 від 07.12.2023; товарно-транспортна накладна №0612-1 від 06.12.2023; товарно-транспортна накладна №0612-2 від 06.12.2023; рахунок на оплату № 25 від 07.12.2023; акт приймального контролю від 07.12.2023 № 533; платіжна інструкція №9045; видаткова накладна № 290 від 13.12.2023; товарно-транспортна накладна №1312-2 від 12.12.2023; товарно-транспортна накладна №1312-1 від 12.12.2023; рахунок на оплату № 26 від 13.12.2023; акт приймального контролю від 13.12.2023 № 544; платіжна інструкція №9194; видаткова накладна № 291 від 20.12.2023; товарно-транспортна накладна №2012-1 від 20.12.2023; товарно-транспортна накладна №2012-2 від 20.12.2023; товарно-транспортна накладна №2012-3 від 20.12.2023; рахунок на оплату № 27 від 20.12.2023; акт приймального контролю від 21.12.2023 № 583; платіжна інструкція №9591; видаткова накладна № 292 від 26.12.2023; товарно-транспортна накладна №2512-3 від 25.12.2023; товарно-транспортна накладна №2512-1 від 25.12.2023; товарно-транспортна накладна №2512-2 від 25.12.2023; рахунок на оплату № 28 від 26.12.2023; акт приймального контролю від 26.12.2023 № 592; платіжна інструкція №9984; відповідь на запит ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 29.10.2024 №03-20/278; позовна заява військової частини НОМЕР_1 НГУ віл 01.07.2024 № 78/11-2717; ухвала Господарського районного суду міста Києва від 26.07.2024 у справі № 910/8715/24; висновок експертів за результатами проведення комплексної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, товарознавчої та економічної експертизи від 10.09.2024 №7493/24-34/7494/24-53/7495/24-71; іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

Виходячи з наявних в матеріалах даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

При цьому, докази на вказаній стадії кримінального процесу на їх допустимість відповідно до ст. 89 КПК України слідчим суддею не оцінюються.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, особу підозрюваного, його вік, сімейний та майновий стан, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду: наявність даного ризику обґрунтовано тим, що в органу досудового розслідування на даний час є достатні підстави вважити, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачений ч. 5 ст. 190 КК України, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- ризик знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: враховуючи, що підозрюваному ОСОБА_4 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, останній може особисто чи опосередковано негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду через прохання, погрози, або іншим шляхом, вживати активних заходів щодо знищення, приховування або спотворення документів, які мають вагоме значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення та унеможливлення притягнення останнього до кримінальної відповідальності;

- ризик незаконно впливати на свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі підлеглих співробітників ТОВ «МЕГАПОЛІС-КР» та осіб, які представляли інтереси вказаного підприємства під час передачі мішків спальних до військової частини НОМЕР_1 НГУ, з метою надання останніми неправдивих показань.

- ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: ОСОБА_4 шляхом отримання консультацій, порад чи допомоги від сторонніх осіб, самостійно або ж опосередковано, може вживати інших заходів, які стануть перешкодою у кримінальному провадженні;

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується: з метою уникнення від кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_4 може вчинити ряд інших злочинів, зокрема, останній може самостійно або з використанням третіх осіб підробити офіційні документи або ж створити неіснуючі на підтвердження своєї версії подій, яка може виправдовувати останнього.

Фактичні обставини злочинів, інкримінованих підозрюваному свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Проте, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування та додані до нього матеріали не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання підозрюваному такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою.

Окрім того, слідчий суддя зауважує, що на час розгляду клопотання ОСОБА_7 має постійне місце роботи в ТОВ "Науково- виробниче об`єднання Корунд", а отже заявлені органом досудового розслідування ризики знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні, свого підтвердження не знайши, оскільки ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі підлеглих співробітників ТОВ «МЕГАПОЛІС-КР» та осіб, які представляли інтереси вказаного підприємства під час передачі мішків спальних до військової частини НОМЕР_1 НГУ, з метою надання останніми неправдивих показань, так як жодного відношення до ТОВ «МЕГАПОЛІС-КР» ОСОБА_7 наразі немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні

Слідчим належно не мотивовано, а прокурором під час розгляду клопотання не доведено чому інший запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відтак, приймаючи до уваги наявні дані про фактичні обставини провадження, особу підозрюваного, не судимість останнього та постійне його місце проживання, а також позитивну характеристику, враховуючи, що сама по собі ступінь тяжкості злочину, що інкримінується особі, не може бути безумовною підставою для обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

При цьому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та / або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, строком до 20.02.2025 року.

Крім того, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з метою забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій, слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати у кримінальному провадженні № 0000021 від 09.02.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та / або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, строком до 20.02.2025 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали - по 20.02.2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу в частині застосування домашнього арешту щодо підозрюваного направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1