Провадження № 1-кп/202/898/2025
ВИРОК

17 лютого 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження №0000364 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2024 року, у відношенні,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Краматорська Донецької області, раніше не судимого, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, із середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 27.07.2022 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, проходив повз домоволодіння АДРЕСА_3 , де на узбіччі дороги побачив транспортний засіб ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску, червоного кольору, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодiння вказаним транспортним засобом, передбачаючи суспільно-небезпечнi наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, розуміючи, що за вчинення злочину настане кримінальна вiдповiдальнiсть, діючи умисно, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , в цей же день та час, власноруч відчинив незамкнені двері автомобілю ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , після чого, шляхом пошкодження замку запалення та з`єднання дротів, привів двигун у дію та поїхав з місця вчинення кримінального правопорушення.

Викрадений транспортний засіб ОСОБА_4 розібрав на запчастини , якими у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 39 500,00 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, просив суворо не карати та розглянути кримінальне провадження в порядку ст. 349 КПК України, про що надав письмову заяву.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала проведення розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 , та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Так, згідно ч. 2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, при призначенні покарання з іспитовим строком необхідно враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному, суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.

З огляду на встановлені під час судового розгляду дані про особу обвинуваченого, тяжкість і обставини скоєного злочину, які не оспорюються сторонами справи, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, необхідного для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів, у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не одружений, має зареєстроване місце проживання, утриманців не має, а отже не обтяжений міцними соціальними зв`язками, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, також приймається до уваги обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та відсутність обтяжуючих обставин.

Разом з тим, судом також приймається і те, що у потерпілого не має претензій до ОСОБА_4 будь якого характеру, цивільний позов н подано, та частково відшкодовано шкоду, шляхом повернення майна.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки,крім того судом визнається можливим застосування положень ст. 75, 76 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком, оскільки таке покарання буде відповідати безпосередній його меті, та буде необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Арешт накладений слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2024 року, а саме на колеса у кількості 4 штуки, з яких 3 колеса марки «ROSAVA» 175/70 R13 та одне колесо марки «BELSHINA» 175/70 R13, рульову трапецію з маркуванням «ВАЗ 2101, 3401015, АК910А», автомобільний кузов марки «ВАЗ» моделі «2107» червоного кольору, з він-номером НОМЕР_2 скасувати.

Речові докази в рамках даного кримінального провадження, а саме колеса у кількості 4 штуки, з яких 3 колеса марки «ROSAVA» 175/70 R13 та одне колесо марки «BELSHINA» 175/70 R13, рульову трапецію з маркуванням «ВАЗ 2101, 3401015, АК910А», автомобільний кузов марки «ВАЗ» моделі «2107» червоного кольору, з він-номером НОМЕР_2 повернути власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий суддя: ОСОБА_1