Провадження №: 1-кп/752/1186/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві судове засідання у кримінальному провадженні за № 0001097 від 31.10.2020, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, освіта середня, не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

інші учасники:

потерпілий - ОСОБА_6 ,

представник потерпілого - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 25.08.2020 приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи на вулиці Цимбалів Яр в м. Києві поблизу будинку № 26 зустрів наглядно знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та безпідставно вступив з ним в словесний конфлікт. В ході даного конфлікту в ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 попрямував до свого гаражного приміщення, яке розташоване за місцем його проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , де взяв дерев`яну биту. Одразу ж, ОСОБА_3 повернувся назад до місця, де перебував ОСОБА_6 .

Підійшовши до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , розмістився навпроти останнього та умисно, протиправно, з метою заподіяння йому тілесних ушкоджень, наніс один удар дерев`яною битою в область правої сторони обличчя ОСОБА_6 . Від отриманого удару ОСОБА_6 , втративши рівновагу, впав на землю. В свою чергу ОСОБА_3 , розуміючи протиправність своїх дій, покинув місце вчинення злочину.

Злочинними діями ОСОБА_3 , ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-лицевої травми у вигляді струсу головного мозку та перелому дуги правої вилицевої кістки, що у сукупності відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме: в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, не визнав. Показав, що 25.08.2020 був з сім`єю у своєї бабусі, події зазначені в обвинувальному акті відбулися на вулиці Цимбалів Яр в м. Києві поблизу будинку № 26. В той вечір він побачив що невідомий автомобіль перегородив виїзд з його гаража, тому він звернувся до людей, які стояли поруч з питанням для чого вони тут зібралися і проханням щоб прибрали машину, так розпочався конфлікт. Хтось з чоловіків невисокого зросту нецензурно висловився до нього, а потім ОСОБА_6 повалив ОСОБА_3 на асфальт. Надалі чоловік невисокого зросту почав бити його ногами. Зінченко зумів висвободитись від ОСОБА_6 і побіг взяв дрючок та ні на кого не кидаючись сказав: «Хто підійде, я застосую знаряддя захисту». ОСОБА_6 почав підходити, а він ударив його дрючком на відмаш, після чого пішов в гараж, а потім приїхала поліція. Не заперечував, що автомобіль від його воріт було перепарковано після його зауваження, а також те що вживав ненормативну лексику, але не до когось персонально, лише в загальному. З ОСОБА_6 до даної події знайомий не був. Удар наносив не битою, а дрючком 50-60 см. Коли до нього підходив ОСОБА_6 сприйняв це як загрозу для себе та захищався. Коли вдарив ОСОБА_6 , а саме з ліва на право та потрапив вище вуха, після чого ОСОБА_6 присів.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв йому тілесне ушкодження та моральні страждання. Пояснив, що він є активістом свого мікрорайону, в той день 25.08.2020 за вказаною адресою у обвинувальному акті відбувалася зустріч забудовників земельної ділянки та мешканців вул. Цимбалів Яр м. Києва. Під час цієї зустрічі до них підійшов ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння і почав нецензурно виражатись, після чого обвинувачений вдарив в обличчя чоловіка на ім`я ОСОБА_8 . Тоді люди відтіснили ОСОБА_3 та він почав нецензурно кричати, щоб прибрали машину, яку і було перепарковано. ОСОБА_3 відійшов і повернувшись знов підійшов до ОСОБА_9 та два рази вдарив в обличчя, тоді ОСОБА_6 обхопив обвинуваченого руками ззаду в ключ і вони разом впали на землю. Потім ОСОБА_3 побіг, взяв биту та наніс удар ОСОБА_6 в праву скроню. Він почув хруст, оглушення, запаморочення і впав на землю. Биту ОСОБА_3 кудись заховав. Згодом приїхала швидка та поліція. Крім того, потерпілий підтримав цивільний позов та просив його задовольнити.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 зазначив, що події 25.08.2020 відбувались по вул. Цимбалів Яр в м. Києві де ним була придбана земельна ділянка для побудови будинку для себе. Проходили збори забудовників та мешканців сусідніх будинків. Через деякий час розмови з`явився ОСОБА_3 у збудженому стані і на його вимогу ОСОБА_10 перепаркував автомобіль в інше місце. Сталася сутичка і ОСОБА_6 хотів притримати обвинуваченого за плечі. Надалі ОСОБА_3 з`явився з битою і з погрозами, вдарив по автомобілю та розмахував нею до всіх людей. Потім обвинувачений гучно вдарив ОСОБА_6 битою по голові та зник. Після чого приїхала швидка та поліція. Поліцейські надягли на обвинуваченого кайданки оскільки він агресивно поводився.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 зазначив, що в кінці літа 2020 по вул. Цимбалів Яр в м. Києві була зустріч активістів. Обвинувачений виражався ненормативною лексикою щоб прибрали машини, його попросили не виражатися, проте він продовжував погрожувати. ОСОБА_6 обхватив його руками позаду щоб ОСОБА_3 не махав руками. Потім обвинувачений вдарив битою по голові ОСОБА_6 . Бита була дерев`яна 70-80 см. Крім того цією битою побив і машини. Після удару по голові ОСОБА_12 присів, що робив після цього обвинувачений ОСОБА_11 не пам`ятає. Було викликано поліцію.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 зазначив, що в серпні 2020 зібралася активна громада щодо будівництва та дивились документи, нікому не заважали. Прибіг ОСОБА_3 з нецензурною лайкою, потім вдарив одну особу в обличчя. Надалі зник і знов прибіг уже з битою та вдарив нею по голові ОСОБА_6 . Потім приїхала поліція. Також зазначив, що це була бейсбольна дерев`яна бита, а також що гематома у ОСОБА_6 після удару з`явилася одразу.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 зазначив, що під час зборів біля будівельної площадки, підійшов ОСОБА_3 і почав чіплятися, оскільки хтось поставив машину біля його участку. Автомобіль прибрали, та обвинувачений почав погрожувати. ОСОБА_15 вдарив в обличчя ОСОБА_16 , затримуючи ОСОБА_3 , ОСОБА_6 разом з ним впали на землю. Потім обвинувачений побіг до гаража і вибіг з битою. Тоді всі відступилися, але ОСОБА_3 підбіг до ОСОБА_6 і вдарив його по голові битою, було чути звук хрусту. Було викликано швидку та поліцію. Пояснив що ОСОБА_6 захищав ОСОБА_16 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 зазначив, що влітку 2020 сусіди зібралися по вул. Цимбалів Яр м. Києва для обговорення питань забудови. ОСОБА_3 прийшов п`яний з висловлюваннями ненормативною лексикою. ОСОБА_17 зробив йому зауваження, після чого ОСОБА_3 вдарив його в обличчя. Обвинувачений забіг в гараж, взяв биту і пішов махати нею до людей. ОСОБА_15 підійшов до ОСОБА_6 і вдарив у скроню битою зі звуком тріску, після чого ОСОБА_6 присів. Далі було викликано медичну допомогу і поліцію. Також додав, що чув запах алкоголю від ОСОБА_3 , після удару битою у ОСОБА_6 одразу з`явилася гематома.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 зазначила, що того дня відбувались збори мешканців та власників земельної ділянки, оскільки були побоювання що на земельній ділянці поруч будуть будувати багатоповерхівку. ОСОБА_3 прийшов в п`яному вигляді і йому пояснили для чого зібралися люди. Але йому не сподобалось як припарковані автомобілі. Він всіх проганяв, махав руками, бив чоловіка на ім`я ОСОБА_8 . Згодом обвинувачений прийшов з битою і коли ОСОБА_6 намагався його зупинити то отримав удар битою по голові. ОСОБА_6 впав, а ОСОБА_3 побіг до гаража, також тоді хтось вибіг із родичів ОСОБА_3 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 зазначила, що в той день 25.08.2020 вона зі своїм чоловіком ОСОБА_3 були в гостях у його бабусі. Коли вона почула крик з вулиці, вийшовши на вулицю з будинку, побачила як її чоловіка тримали за шию на землі і били ногами. Той хто тримав за шию потім побіг в СТО. Вона викликала поліцію і чекала на її приїзд разом з бабусею і своїм чоловіком. Алкогольні напої її чоловік не вживав в той день, саму бійку вона не бачила.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 зазначила, що ОСОБА_3 є її онуком, 25.08.2020 невістка подзвонила їй і сказала що б`ють ОСОБА_21 . Бійку не бачила, але після того, онук ОСОБА_21 був подряпаний в розірваній футболці, сказав що з ним грубо говорили коли він попросив прибрати машину. Алкогольні напої не вживав, оскільки приїхав до неї на машині.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 зазначив, що знає обвинуваченого з дитинства. Повідомив, що за адресою АДРЕСА_3 влітку 2020 бачив як ОСОБА_3 валяють по землі і б`ють. Побачив це коли вийшов з СТО. Потім ОСОБА_3 побіг та взяв палицю і вдарив нею ОСОБА_6 коли той до нього підходив. ОСОБА_6 же в свою чергу забігав в СТО та хотів взяти монтировку, проте у нього її відібрали.

Також судом у ході судового слідства ретельно перевірені та досліджені зібрані в ході досудового розслідування докази, а саме:

- витяг з ЄРДР, зі змісту якого вбачається, що відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України до вказаного реєстру було внесено 31.10.2020;

- рахунком-фактурою ПрАТ «ККГ МК «УТН» № 428 від 28.08.2020 згідно якої ОСОБА_6 оплатив стаціонарне лікування у розмірі 20,000 грн.;

- квитанція до прибуткового касового ордера №65 від 21.09.2020 про прийняття від ОСОБА_6 за медичні послуги 5700 грн.;

- квитанції про сплату ОСОБА_6 медичних послуг на суму 20 000 грн;

- консультативним заключенням від 08.10.2020 виданим ОСОБА_6 Всеукраїнською асоціацією щелепно-лицевої хірургії про консолідований перелом правої виличної дуги;

- висновком експерта № 042-1747-2020 від 04.01.2021, згідно якого представлені оглядова рентгенограма черепа в 2-х проекціях від 25.08.2020, скани комп`ютерної томографії головного мозку від 25.08.2020. Висновок: перелом дуги правої вилицевої кістки. Ушкодження може відповідати даті травми. За підсумками якого встановлено, що відсутність медичної документації, в тому числі результатів додаткових досліджень не дозволяє судити про характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 23.04.2021 на підставі якого було вилучено медичну карту ОСОБА_6 ;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 05.05.2021 на підставі якого було вилучено медичну карту ОСОБА_6 ;

- висновком експерта № 042-667-2020 від 30.06.2021, за підсумками якого встановлено, що згідно наданої медичної документації у ОСОБА_6 25.08.2020 о 17:32 год., мала місце: закрита черепно-лицева травма у вигляді струсу мозку, перелому дуги правої вилицевої кістки. Вказана закрита черепно-лицева травма за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоровя на строк понад 21 добу;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.05.2024 під час проведення якого ОСОБА_6 вказав на фото обвинуваченого ОСОБА_3 , якого впізнав як особу, що спричинила йому тілесні ушкодження;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.05.2024 в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_6 вказав на обставини, локалізацію та механізм нанесення йому ударів обвинуваченим;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.05.2024 під час проведення якого свідок ОСОБА_14 вказав на фото обвинуваченого ОСОБА_3 , якого впізнав як особу, що спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.05.2024 за участю ОСОБА_14 в ході проведення якого, свідок вказав на обставини, локалізацію та механізм нанесення ОСОБА_6 ударів обвинуваченим;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.05.2024 під час проведення якого свідок ОСОБА_13 вказав на фото обвинуваченого ОСОБА_3 , якого впізнав як особу, що спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.05.2024 за участю ОСОБА_13 в ході проведення якого, свідок вказав на обставини, локалізацію та механізм нанесення ОСОБА_6 ударів обвинуваченим;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.05.2024 за участю ОСОБА_3 в ході проведення якого, обвинувачений вказав на обставини, локалізацію та механізм нанесення ОСОБА_6 ударів.;

- даними запису диску, що долучений до вказаного протоколу проведення слідчого експерименту від 30.05.2024, на якому зафіксовано перебіг проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого.

Слід зазначити, що жодної із передбачених законом обставин для визнання вказаних доказів недопустимими судом не констатовано та в ході кримінального провадження не встановлено, як і порушень фундаментальних прав і свобод обвинуваченого ОСОБА_3 , гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, при проведенні досудового розслідування та збиранні і оформленні доказів стороною обвинувачення.

У судовому засіданні судом забезпечено дотримання вимог ст. 22, 23, 26 КПК України щодо змагальності сторін, диспозитивності, оскільки досліджені усі докази, надані сторонами.

Суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості, доступу до правосуддя та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків в розумні строки, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені у судовому засіданні, приходить до висновку, що стороною обвинувачення здобуто докази, які могли б довести, що у вказаних діяннях обвинуваченого ОСОБА_3 , є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Позицію сторони захисту ОСОБА_5 щодо незаконності постанови від 31.07.2023 про скасування постанови про закриття кримінального провадження (копію якої долучено в судовому засіданні), начальника відділення слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП України у м. Києві ОСОБА_23 від 15.01.2021 про закриття кримінального провадження та покази свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 - родичів обвинуваченого, які підтвердили покази обвинуваченого, суд визнає такими, що спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинення кримінального правопорушення. Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує того факту, що наносив удар потерпілому.

Щодо тверджень адвоката про відсутність у прокурора повноважень скасовувати вказану вище постанову від 15.01.2021, то згідно ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих.

Суд, дослідивши у сукупності докази, надані сторонами, вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною та підтверджується у повному обсязі дослідженими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно приписів ст. 12 КК України, відповідно є нетяжким (ч. 1 ст. 122 КК України);

- особу винного, який раніше не судимий, одруженого, має неповнолітнього сина, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до характеристики Голосіївського УП ГУНП у м. Києві характеризується задовільно.

Обставини, які згідно ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлені.

Обставини, які згідно ч. 1 ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлені.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, а саме у обмеження волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, під час розгляду справи в суді, потерпілим ОСОБА_6 пред`явлено цивільний позов у кримінальному провадженні, позовні вимоги якого згодом були збільшені, в якому просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальну шкоду, яка полягає у вартості понесених витратах на лікування тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим, в розмірі 28 589 грн. Окрім цього, цивільний позивач просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 420 000,00 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 48 000 грн.

Заслухавши пояснення цивільного позивача ОСОБА_6 , цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 , заслухавши думку прокурора, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Згідно п. 16 вказаної Постанови, при визначенні суми, що підлягає стягненню з засудженого або з цивільного відповідача, мають бути зараховані суми, добровільно передані цивільному позивачеві до постановлення вироку, а також вартість поверненого йому майна.

Як встановлено судом, неправомірними діями ОСОБА_3 , які виразилися в нанесенні потерпілому ОСОБА_6 тілесного ушкодження, останньому була заподіяна матеріальна шкода, яка полягає у понесенні потерпілим витрат на лікування у загальному розмірі 28 589 грн, що підтверджується копіями квитанцій наявних у матеріалах справи.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь матеріальної (майнової) шкоди в розмірі 28 589 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог цивільного позивача в частині стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 420 000,00 грн., то судом встановлено таке.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, звернуто увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Згідно п. 3 даної Постанови, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до пп. 3 п. 10 вказаної Постанови, при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що неправомірними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 була заподіяна моральна шкода, яка полягає у тривалих душевних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях з приводу ушкодження його здоров`я; у порушенні звичного способу життя потерпілого та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, а також обставини, при яких потерпілий отримав тілесні ушкодження, ступінь їх тяжкості та глибину його страждань. Дотримуючись принципу розумності та справедливості, суд вважає, що внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, потерпілому ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, яку суд оцінює у розмірі 300 000,00 грн.

При цьому, суд також вважає за необхідне, у відповідності до ч. 1 ст. 124 КПК України та ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 понесені останнім документально підтверджені процесуальні витрати на правничу допомогу в розмірі 48 000 грн.

На підставі ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корись держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, а саме витрати на проведення судово-медичної експертизи за висновком експерта № 042-1747-2020 від 04.01.2021 в розмірі 1974 грн 70 коп., а також витрати на проведення судово-медичної експертизи за висновком експерта № 042-667-2020 від 30.06.2021 в розмірі 1619 грн 10 коп., всього - 3 593 грн 80 коп.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 368, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дати звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 1974 грн 70 коп. та 1619 грн 10 коп.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 28 589 грн 00 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 48 000 грн 00 коп., а також моральну (немайнову) шкоду у розмірі 300 000 грн 00 коп., всього - 376 589 грн 00 коп.

В іншій частині цивільного позову - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1