КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/933/25
Провадження №1-кс/505/640/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року місто Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Подільськ Одеської області, клопотання слідчого відділення № 2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 від 14.03.2025, кваліфікованого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна

На адресу Котовського міськрайонного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що 13.03.2025 о 17:30 до чергової частини Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла письмова заява від громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 про те, що невідома особа в період часу з 10.03.2025 по 11.03.2025 з його гаражного приміщення що знаходиться на території домоволодіння за вищевказаною адресою, викрала належне йому майно, чим завдала йому матеріального збитку.

Повідомлення зареєстроване до ЄО ВПД № 860 від 14.03.2025 року.

14.03.2025 в ході огляду ділянки місцевості, що знаходиться біля території домоволодіння за адресою: Одеська область, Подільський район, Кодимська ТГ, с. Олександрівка вул. Вокзальна напроти будинку №2 , було виявлено та вилучено металеве ліжко радянського виробництва, плиту чугунну двокамфорну пічну, стіл металевий, та вилучено до ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області з метою її поміщення до камери зберігання речових доказів.

Вилучені речі направлено до камери зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області.

Вказані об`єкти являється речовим доказом по даному кримінальному провадженні та можуть бути об`єктами експертних досліджень.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий відділення № 2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 до матеріалів поданого клопотання долучила, заяву в якій зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розгляд клопотання проводити без її участі.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділенням № 2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000193 від 14.03.2025, кваліфікованого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Частина перша статті 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до постанови слідчого відділення № 1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 14 березня 2025 року, вищевказане майно визнано речовим доказом.

Положення статті 98 КПК України регламентують, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно пункту першого частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також, слідчий суддя при розгляді клопотання врахував: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна.

Відносно розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

При цьому, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, та носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

На підставі встановлених обставин, а також зважаючи на те, що вилучене під час досудового розслідування майно має значення речового доказу та є підстави вважати, що в подальшому може бути використане, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що вказане клопотання є обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Слідчий суддя доходить висновку, що у даному випадку відсутні підстави для визначення слідчим суддею місця зберігання речових доказів, оскільки слідчим у кримінальному провадженні вже прийнято рішення з цього питання (винесено відповідну постанову), та саме на сторону кримінального провадження покладається обов`язок зберігати речові докази у стані, придатному для використання (ч. 2 ст. 100 КПК України), відповідно, у задоволенні клопотання слідчого в цій частині слід відмовити.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000193 шляхом заборони власнику майна та третім особам користуватися, відчужувати та розпоряджатися ним будь-яким чином з метою збереження слідів кримінального правопорушення на металеве ліжко радянського виробництва, плиту чугунну двокамфорну пічну, стіл металевий, які виявлено та вилучено до камери зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_5