Справа № 510/2665/24
Провадження №1-кс/510/142/24

У Х В А Л А

24.12.24 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Рені Одеської області справу за заявою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 про відвід головуючому судді ОСОБА_12 у справі №510/2665/24 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_12 знаходитьсясправа №510/2665/24 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 296 КК України.

На теперішній час прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_13 було заявлено про відвід головуючому судді ОСОБА_12 . Заяву про відвід судді було передано для розгляду іншому судді Ренійського районного суду Одеської області - ОСОБА_1 .

В якості обґрунтування заявленого відводу прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 зазначає, що суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_12 не може проводити судочинство у вказаному провадженні, оскільки викликають сумніви в упередженості судді, виникає ризик неможливості винесення об`єктивного рішення у справі, порушується презумпція особистої безсторонності судді, принцип довіри до судді у здійснення ним вищевказаного кримінального провадження. Так, прокурор зазначає, що до Одеської обласної прокуратури надійшла інформація УСР в Одеській області ДСР НПУ від 23.12.2024р. №76129-2024 про обставини, які викликають сумніви в неупередженості судді ОСОБА_12 при здійсненні судового провадження у вказаному кримінальному провадженні. Як зазначає прокурор, встановлено, що в онлайн-медіа (на веб сторінці за вказаним у заяві про відвід посиланням) було поширено відомості щодо наявності дружніх стосунків між обвинуваченим ОСОБА_6 , суддею ОСОБА_12 та Ренійським міським головою ОСОБА_15 а саме, про спільне святкування ними 13.04.2024р. дня народження ОСОБА_16 (обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні (справа №510/2077/22)). На думку прокурора, вказане свідчить про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_12 під час розгляду кримінального провадження у справі за №510/2665/24 за обвинуваченням ОСОБА_6 та інших, у зв`язку із чим вважає, що на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України необхідно заявити головуючому судді відвід.

У судовому засіданні прокурор підтримав заяву про відвід, просив її задовольнити.

Захисники обвинувачених вважали заявлений відвід необґрунтованим та безпідставним, таким, що не підлягає задоволенню, обґрунтувавши свою позицію. Обвинувачені погодились із позицією захисників.

Також в судовому засіданні були надані пояснення суддею ОСОБА_12 , який пояснив, що дійсно в його провадженні перебуває справа №510/2665/24 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 296 КК України, справа в даний час знаходиться в стадії судового розгляду. Йому відомо, що щодо нього прокурором був заявлений відвід, він вважає його безпідставним та необґрунтованим, таким, що не підлягає задоволенню. Зазначив, що насправді йому відомо про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки м.Рені, де він мешкає і працює та мешкає і працює ОСОБА_6 є невеликим і його мешканці більш-менш візуально або інформативно знають один про одного, близько вони не знайомі, в спільних компаніях не бували, будь-яких спільних інтересів не мають, у вирішенні будь-яких питань не перехрещуються. Розміщення інформації в онлайн-медіа вважає фейковою, такою, що була викладена з метою його компрометування, неправомірного маніпулювання певними особами задля досягнення власних інтересів та досягнення особистих цілей, можливо, з метою усунення його від розгляду у даному кримінальному провадженні. На святкуванні дня народження ОСОБА_16 він не був і взагалі йому невідомо, коли в останнього день народження. На підтвердження того, що того дня суддя взагалі не знаходився в радіусі начебто святкування дня народження ОСОБА_17 (оз. Кагул), ним були представлені на огляд суду дані особистої навігації (відстеження переміщення) судді, відповідно до яких суддя ОСОБА_12 13.04.2024р. перебував зовсім в іншому місці територіальної громади м.Рені. На підставі вищевикладеного, суддя ОСОБА_12 просив у задоволенні відводу відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши доводи, викладені у заяві, та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді і відмовляє у задоволенні заяви про відвід.

Відповідно до ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним і керується верховенством права. Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження, здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Частиною першою статті 81 КПК України визначено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Передбачені для відводу судді процесуальні підстави визначені положеннями статей 75 та 76 КПК України, а їх перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку наявності інших обставин, які викликають сумнів в його упередженості.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (Заява № 21722/11), зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

При вирішенні заяви про відвід, суд також керується вимогами статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого звинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції, практику Європейського суду з прав людини (зокрема, у справі «Білуха проти України»), відповідно до якої наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Разом із тим, при вирішенні питання про наявність підстав для відводу іншому судді, суд не вправі розглядати та вирішувати питання щодо законності та обґрунтованості дій судді під час розгляду проваджень, законності та обґрунтованості процесуальних рішень, винесених суддею, а також давати оцінку щодо наслідків таких дій. Тобто, вирішення зазначених питань, не належать до компетенції судді під час розгляду заяви про відвід іншому судді, а незгода учасників справи із процесуальним рішенням судді, процесуальною поведінкою не може бути підставою для його відводу.

Відповідно до п. 2.5, 1.1., 1.4 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої законом від 17.07.1997 року №475/97-ВР, визначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема, у п.66 зазначено, що згідно з усталеною практикою Європейського суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюються особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, про це вказано у рішеннях ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).

Крім цього, у кожній справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі. При вирішенні питання про відвід судді необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Суд, аналізуючи положення ст.ст.75,80 КПК України, а також враховуючи вищевказану практику ЄСПЛ, з урахуванням наведених положень і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з огляду на імперативність положень ст.129 Конституції України про те, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним і керується верховенством права, в контексті розгляду заяви прокурора про відвід судді Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_12 та тих доводів, які в ній наведені, вважає, що обставини, наведені в заяві прокурора не являються прямими обставинами, в розумінні п.4 ч.1 ст.75 КПК України, які б могли викликати сумнів у неупередженості головуючого у справі.

Так, у тексті заяви про відвід судді, доводах, наданих у судовому засіданні, прокурор посилається на публікацію в онлайн-медіа, в якій було поширено відомості про наявність дружніх стосунків між обвинуваченим ОСОБА_6 , суддею ОСОБА_12 та Ренійським міським головою ОСОБА_15 а саме, про спільне святкування ними 13.04.2024р. дня народження ОСОБА_16 (обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні (справа №510/2077/22)). До заяви про відвід була додана копія вищевказаної публікації. Вона була викладена у вигляді тексту із додаванням фото осіб, у т. ч. і судді ОСОБА_12 , та фото знаходження декількох осіб на плавзасобі на водоймі. Вищевказана публікація була 20.12.2024р. розміщена на сайті онлайн видання «Dетектив INFO», яке являється проектом журналістських розслідувань - українським онлайн-виданням, місія якого (за вказанням самого видання) - допомогти громадянам зрозуміти, яким чином організована злочинність та корупціонери діють у державі, використовуючи для цього владні інституції. В розділі видання «Про нас» вказано, що кожна людина може зробити свій внесок на шляху боротьби із криміналітетом та корупціонерами, присутнє закликання користувачів ресурсу звертатися до видання із своїми історіями. Отже, онлайн видання «Dетектив INFO» - є неофіційним виданням, може використовувати інформацію із неофіційних джерел, не перевіряючи її на достовірність та відповідність правовим вимогам. Як виходить зі змісту публікації вказано : «Згідно з цими відомостями, 13 квітня 2024 року чоловіки, схожі на мера Рені та голову місцевого суду в якості поважних гостей були помічені на заходах під час святкування дня народження довіреної особи « ОСОБА_18 »…», тобто взагалі в публікації допущені припущення щодо ідентичності вказаних осіб, які ще й були неправомірно підкріплені фото мера міста та судді ОСОБА_12 , вставленими у публікацію окремо, вирізаними із інших публікацій в пресі, з метою створити уявлення у читача, що саме ці особи і були присутні на святкуванні (або взагалі на якійсь прогулянці на плавзасобі на невідомій водоймі). Вищевказані обставини викликають сумніви у суду та недовіру взагалі до джерела публікації, що може в умовах існування будь-якої правової та демократичної держави мати негативні правові наслідки.

Як було вказано вище, під час розгляду справи про відвід судді ОСОБА_12 , сам суддя надав суду пояснення, якими повністю спростував наявність будь-яких стосунків із обвинуваченим ОСОБА_6 та начебто знаходження його на святкуванні дня народження у ОСОБА_16 (про що іде мова у даній публікації, на яку, як на єдину підставу для відводу, посилається прокурор у заяві про відвід). На підтвердження цього суддя надав суду для огляду дані технічного засобу програми спостереження розташування фізичної особи, тобто його, згідно яких він в той день не знаходився в зоні водойми о.Кагул.

Також судом був досліджений і рапорт начальника 2-го відділу УСР в Одеській області ДСР НПУ від 23.12.2024р. ОСОБА_19 , за текстом якого було вказано, що «в оперативному супроводженні співробітників 2-го відділу УСР в Одеській області ДСР НПУ знаходиться кримінальне провадження №0001375 від 19.10.2023р.», за яким проводились оперативні дії, незважаючи на те, що 02.12.2024р. за цим обвинувальним актом було завершено досудове розслідування та його було скеровано до Ренійського районного суду Одеської області.

Отже, будь-які інші об`єктивні та переконливі докази, які підтверджують наявність підстав для відводу судді, передбачені ст. 75, 76 КПК України, суду не надані.

Таким чином, вищевказані та проаналізовані обставини, в своїх сукупності, вказують на відсутність передбачених законом підстав для задоволення заяви прокурора про відвід слідчого судді ОСОБА_12 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.8,9,75,80-82,369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 про відвід головуючому судді ОСОБА_12 у справі №510/2665/24 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 296 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1