справа № 492/1462/24
провадження № 1-кп/492/214/24
ВИРОК

Іменем України

10 грудня 2024 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000426, внесеному 01 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, -

встановив:

29 червня 2024 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не представилося можливим, ОСОБА_4 , в темну пору доби при вимкненому вуличному освітленні, керував технічно справним велосипедом марки «Univega», чорного кольору, без ліхтаря (фари), на тротуарі алеї уздовж вул. Свободи в м. Арциз Болградського району Одеської області, навпроти будівлі Арцизького ліцею № 5 з початковою школою та гімназією Арцизької міської ради, розташованої за адресою: вул. Свободи, буд. № 115, м. Арциз Болградського району Одеської області.

Рухаючись по вказаному тротуару у напрямку від пам`ятника Воїнам-афганцям до пам`ятника ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , діючи з необережністю у виді кримінальної протиправної самовпевненості, тобто передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, керуючись невиправданими мотивами щодо повного контролю за безпечністю руху керованого ним велосипеду, проявив неуважність та необачність, не переконавшись у тому, що його дії не повинні загрожувати здоров`ю громадян, внаслідок чого здійснив зіткнення переднім колесом велосипеда з лівою ногою пішохода ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку.

В результаті вказаної події ОСОБА_6 спричинено тілесне ушкодження у виді закритого між виросткового перелому лівої великогомілкової кістки без зміщення, яке не було небезпечним для життя, тягне за собою розлад здоров`я тривалістю більш 21 дня, і за цим критерієм відноситься до категорії середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини вчинення злочину, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_6 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла письмова заява, в якій просив здійснити судовий розгляд обвинувального акту за його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру при розгляді обвинувального акту до обвинуваченого не має, при призначенні обвинуваченому покарання поклався на розсуд суду. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглянути кримінальне провадження за відсутності потерпілого, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини злочину, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено та з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному, касаційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав суду показання про те, що він дійсно 29 червня 2024 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, в темну пору доби при вимкненому вуличному освітленні, керував технічно справним велосипедом марки «Univega», чорного кольору, без ліхтаря (фари), на тротуарі алеї уздовж вул. Свободи в м. Арциз Болградського району Одеської області, в результаті чого здійснив зіткнення з потерпілим ОСОБА_6 .

Сукупність наведених і вивчених судом доказів, підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину і аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Давши оцінку доказам, які були досліджені в ході судового розгляду, суд вважає доведеною винність обвинуваченого і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує: ст. 128 КК України, якнеобережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину і їх наслідки. Обвинувачений ОСОБА_4 необережний вчинив злочин, в повнолітньому віці; не одружений; характеризується за місцем проживання задовільно; на психіатричному диспансерному обліку, наркологічному обліку КНП «Арцизька центральна опорна лікарня» Арцизької міської ради не перебуває; не є депутатом; раніше не судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Судом враховано, що потерпілий до обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не має претензій матеріального та морального характеру.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час судового засідання не встановлено.

Згідно висновку досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи інформацію, яка характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т. ч. окремих осіб).

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також для припинення вчинення ним нових кримінальних правопорушень ОСОБА_4 можливе з призначенням йому покарання у виді обмеження волі у нижніх межах санкції ст. 128 КК України із застосуванням до нього дії ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

На думку суду, призначення такого покарання зі звільненням від його відбування буде необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів, відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Суд вирішує питання про речові докази у справі згідно ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання за ст. 128 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

В силу ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 10 грудня 2024 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1