Справа №127/2993/25
Провадження №1-кп/127/85/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утримані трьох неповнолітніх дітей, інваліда другої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000010 від 15.01.2025, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» 14.01.2025 близько 20:30 год. прогулюючись по вул. Радіона Скалецького в м. Вінниці, на узбіччі дороги помітив поліетиленовий згорток з кристалічною речовиною, підняв його, помістив до пачки цигарок, тим самим здійснив незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, яку зберігав при собі, без мети збуту.

В подальшому, 14.01.2025 близько 21:00 год., повертаючись до місця проживання поряд з будинком АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , був зупинений оперуповноваженими працівниками відділу кримінальної поліції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, на запитання останніх про наявність заборонених речовин, повідомив, що зберігає при собі поліетиленове упакування, всередині якого міститься, особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP.

В ході проведення огляду місця події, 14.01.2025 в період часу з 22:12 год. по 22:22 год., ОСОБА_4 за добровільної письмової зголи, дістав з лівої кишені штанів поліетиленове упакування всередині якого міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP.

Згідно висновку експерта в наданій на дослідження порошкоподібній речовині, міститься психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,1636 г.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, визнав, повідомив, що, знайшов згорток, підняв його, розгорнув та виявив там заборонену речовину, яку забрав собі для власного вживання. Після чого, рухався до свого місця проживання, однак був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав наявний у нього згорток. Також, зазначив, що раніше вживав заборонені речовини з метою поліпшення головних болів, які в нього часто бувають після отриманих травм під час проходження служби. Крім того, повідомив, що має на утриманні матір пенсіонерку, трьох неповнолітніх дітей, а також, тратить кошти на лікування, яке досі триває, тому просив суд призначити йому покарання у виді штрафу та розстрочити його виплату. Про вчинене шкодує, просив суд суворо його не карати та зазначив що зробив для себе належні висновки та більше такого не повториться.

Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження №0000010 від 15.01.2025 (т.1 а.с. 19), постанови про призначення групи дізнавачів від 15.01.2025 (т.1 а.с. 20, 21), постанови про призначення групи прокурорів від 15.01.2025 (т.1 а.с. 22), заяви про добровільну видачу психотропної речовини від 14.01.2025 (т.1 а.с. 25), протоколу огляду місця події від 14.01.2025 (т.1 а.с. 26-30), постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 15.12.2025 (т.1 а.с. 31), клопотання про арешт майна від 15.01.2025 (т.1 а.с. 33, 34), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про арешт майна від 16.01.2025 (т.1 а.с. 35), постанови про призначення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 15.01.2025 (т.1 а.с. 37, 38), висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/102-25/1155-НЗПРАП від 21.01.2025 (т.1 а.с. 41-45), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Суд зважає на те, що обвинувачений раніше не судимий (т.1 а.с. 56), двічі перебував на стаціонарному лікуванні та звертався до лікаря-невролога з діагнозом: «Інші уточненні ураження головного мозку при хворобах, класифікованих в інших рубриках. Наслідки повторних вибухових травм (27.02.2022, 18.05.2022), закритих черепно-мозкових травм, струсу головного мозку у вигляді хронічного цефалгічного, вестибуло-атактичного синдромів» та неодноразово звертався до лікаря-психіатра з діагнозом: «Посттравматичний стресовий розлад» (т.1 а.с. 57), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а.с. 59), проходив військову службу в лавах ЗСУ за що був нагородженим та пішов у відставку за станом здоров`я (т.1 а.с. 48-53, 55, 62-66), за місцем проживання характеризуються позитивно (т.1 а.с. 60), має статус багатодітної сім`ї (т.1 а.с. 61), є інвалідом другої групи (т.1 а.с. 67), має на утримані матір пенсіонерку та трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1 а.с. 68-71).

Відповідно до роз`яснень зазначених у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», слідує, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК України перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним та такими можуть визнаватися і інші обставини.

Згідно із ч. 2 ст. 66 КК України при призначення покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують і інші обставини не зазначені в ч. 1 ст. 66 КК України

Таким чином, суд вважає, що обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, перебування в лавах ЗСУ, звідки був звільнений за станом здоров`я, перебування на утриманні трьох неповнолітніх дітей та матері пенсіонерки.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого суд вважає вчинення кримінального проступку особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів або інших одурманюючих засобів (т.1 а.с. 57).

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Виходячи з буквального змісту даної норми, підставою для призначення більш м`якого покарання в ч. 1 ст. 69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинене кримінальне правопорушення і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; б) дані, що характеризують особу винного.

При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики, а відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.

Згідно положень ч. 2 ст. 53 КК України визначено, що розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, враховуючи поведінку обвинуваченого під час та після вчинення протиправних дій, зокрема, визнання своєї винуватості, щире каяття, перебування на військовій службі в лавах ЗСУ за що був нагородженим та пішов у відставку за станом здоров`я, перебування на утриманні трьох неповнолітніх дітей та матері пенсіонерки, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, нових кримінальних правопорушень не вчинив, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції відповідної частини статті Особливої частини КК України.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Згідно положень ст. 26 КВК України, у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. У разі несплати засудженим чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Приймаючи до уваги майновий стан обвинуваченого, який досі перебуває на лікуванні після отриманих травм під час перебування на військовій службі, наявність у нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей та матері пенсіонерки, суд вважає, що є достатньо об`єктивних факторів, які ускладнюють виконання судового рішення, тому вважає можливим розстрочити сплату штрафу із розстрочкою на чотири місяці рівними частинами.

На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним для досягнення мети покарання і завдань кримінального судочинства, а також, буде відповідати інтересам суспільства на даний час.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судової експертизи (т.1 а.с. 40), оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 53, 65-67, 309 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 174, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає шість тисяч вісімсот гривень.

Розстрочити ОСОБА_4 сплату штрафу в розмірі шести тисяч вісімсот гривень рівними частинами на строк чотири місяці, встановивши суму виплати штрафу в розмірі однієї тисячі сімсот гривень щомісячно в строк до останнього дня кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 3183,60 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження в кримінальному провадженні.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/1595/25 від 16.01.2025, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речовий докази в кримінальному провадженні №0000010, а саме: кристалічну речовину, що міститься у фрагменті поліетиленового пакету, яку передано на зберігання до камери речових доказів Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій область, після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1