Справа № 650/2532/23
провадження № 1-кп/650/1048/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника - ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000166 стосовно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 27, ч. 4 ст. 185, ч. З ст. 27, ч. З ст. 368 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 185, ст. 27, ч. 2 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_6 перебуває зазначене кримінальне провадження.

Під час розгляду вказаної справи захисник ОСОБА_4 подав заяву про відвід судді ОСОБА_6 зазначивши в обґрунтування такі доводи та обґрунтування.

Згідно з матеріалами справи та поданою заявою, підставою для відводу є наявність обставин, що ставлять під сумнів безсторонність судді ОСОБА_6 , обумовлених її тривалими неформальними стосунками з обвинуваченим ОСОБА_5 . Ці стосунки виникли у зв`язку з перебуванням останнього на посаді заступника начальника Великоолександрівського відділення поліції Бериславського ВП ГУ НП в Херсонській області в період з лютого 2019 року до січня 2021 року.

Заявник стверджує, що у згаданий період ОСОБА_5 підтримував із суддею ОСОБА_6 як офіційні, так і неформальні відносини, які проявлялися в привітаннях із професійними святами та регулярних зустрічах під час публічних заходів, таких як День працівника суду, День Національної поліції, День прокуратури, святкування місцевих урочистих подій за участю керівників підприємств та організацій району.

За твердженням захисника, зазначені заходи супроводжувалися спільними застіллями, неформальними розмовами та спілкуванням на різні теми, що могло сприяти формуванню особистих вражень судді про обвинуваченого. Заявник вказує на можливість виникнення позитивних або негативних упереджень у судді стосовно ОСОБА_5 , що, на його думку, може вплинути на об`єктивність судового розгляду.

У підтримку своїх доводів захисник наводить положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини, зокрема справу «Мироненко і Мартенко проти України», де визначено критерії об`єктивної та суб`єктивної безсторонності судді. У цьому контексті захисник наголошує на необхідності врахування як реальної поведінки судді під час розгляду справи, так і зовнішніх обставин, які можуть викликати у сторін об`єктивні сумніви в її неупередженості.

Заявник також посилається на рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України», в якому зазначено, що навіть за відсутності реальної упередженості суддя зобов`язаний заявити самовідвід за наявності обґрунтованих підозр щодо його безсторонності.

З огляду на вищезазначене, захисник вважає, що існують достатні підстави для сумніву в неупередженості судді ОСОБА_6 у зв`язку з її стосунками з обвинуваченим ОСОБА_5 , та просить суд задовольнити заяву про її відвід для забезпечення справедливого та об`єктивного розгляду кримінальної справи.

На судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заяву про відвід судді та пояснив, що у період його перебування на посаді заступника начальника Великоолександрівського відділення поліції Бериславського ВП ГУ НП в Херсонській області він неодноразово взаємодіяв із суддею ОСОБА_6 як у службових, так і в неформальних обставинах. Зокрема, він зазначив, що їхні ділові стосунки виникли через професійну необхідність участі у розгляді справ, пов`язаних із діяльністю підрозділу поліції, де він обіймав керівну посаду.

Обвинувачений також повідомив, що підтримував із суддею ОСОБА_6 неформальні стосунки, які проявлялися під час різноманітних офіційних заходів, таких як святкування професійних свят, урочисті прийоми, організовані місцевими органами влади, в яких брали участь представники поліції, суду та органів місцевого самоврядування.

Зокрема, ОСОБА_5 згадав про численні спільні зустрічі під час святкувань Дня працівника суду та Дня Національної поліції, коли він особисто вітав суддю ОСОБА_6 із професійним святом, а суддя, своєю чергою, надсилала вітання з Днем поліції. Він також зазначив, що на цих заходах відбувалися застілля та неформальні розмови на різні теми, що створювало умови для формування особистих вражень про нього.

Крім того, обвинувачений заявив, що вважає подібні стосунки такими, що можуть впливати на об`єктивність та безсторонність судді під час розгляду його кримінальної справи. На його думку, навіть за відсутності реальної упередженості сам факт тривалих ділових і особистих контактів створює підстави для сумніву в неупередженості судді з точки зору стороннього спостерігача.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_5 просив суд задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_6 та передати його справу на розгляд іншому складу суду.

Захисник на судовому засіданні заяву про відвід судді підтримав та наголосив на тому, що згідно з положеннями КПК України, суддя підлягає відводу за наявності обставин, що викликають сумніви в його неупередженості. Захисник зазначив, що встановлені факти попередніх ділових і неформальних контактів між суддею ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 можуть створити об`єктивну загрозу упередженості. Посилаючись на практику ЄСПЛ захисник зазначив, що навіть за відсутності доведених фактів упередженості, наявність зовнішніх обставин, які породжують обґрунтовані сумніви, є достатньою підставою для відводу судді.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_6 , зазначивши, що наведені захисником обставини не підтверджують наявність фактичної упередженості судді. Він наголосив, що професійні контакти обвинуваченого з судом були зумовлені його посадовими обов`язками, не виходили за межі офіційних стосунків та не впливають на об`єктивність судового розгляду. Також прокурор зазначив, що відсутні докази наявності будь-якої особистої зацікавленості судді у результатах розгляду справи.

Від судді ОСОБА_6 письмові пояснення не надійшли.

Обвинувачений ОСОБА_7 на судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд заяви про відвід судді за його відсутності.

З огляду на те, що неявка вказаних осіб відповідно до вимог кримінального процесуального закону, не є перешкодою для розгляду справи за їх відсутності, суд вирішив за можливе проведення судове засідання за без участі вказаних осіб.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, вивчивши заяву про відвід судді, суд дійшов таких висновків.

Підстави для відводу судді, порядок звернення із заявою про відвід та порядок вирішення такої заяви регламентовані положеннями статей 75, 76, 80, 81 КПК України.

Пунктом 4 частини першої статті 75 КПК України, на який покликається заявник, зокрема передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Такими обставинами заявник визначає те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше перебував на посаді заступника начальника Великоолександрівського відділення поліції Бериславського ВП ГУ НП в Херсонській області, що передбачало офіційні професійні контакти із суддею ОСОБА_6 , яка обіймала посаду голови Великоолександрівського районного суду Херсонської області.

Заявник вважає, що такі контакти виходили за межі суто професійних відносин, включали участь у спільних офіційних заходах та святкових привітаннях, що могло спричинити формування неформальних стосунків між обвинуваченим та головуючою суддею.

На думку заявника, зазначені обставини можуть викликати обґрунтовані сумніви у безсторонності судді, з огляду на те, що кримінальне провадження стосується службового правопорушення, а обвинувачений мав службові відносини з суддею у минулому. Це, на думку захисту, створює ризик упередженості під час розгляду справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (пункт 66 рішення в справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02; пункти 28, 30 рішення в справі «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року; пункт 42 рішення в справі «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року має встановлюватися згідно об`єктивним критерієм, який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду; позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

суб`єктивним критерієм, який вимагає оцінки реальних дій, поведінки судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність; особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

У п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) Суд зазначив, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення ЄСПЛ у справі «Kyprianou v. Cyprus», заява № 73797/01, п. 119).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Європейський суд з прав людини зазначає, що у кожній окремій справі потрібно вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У справі П`єрсак проти Бельгії ЄСПЛ, встановивши порушення положень частини 1 статті 6, зазначив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

Необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом.

Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Саме тому існують норми закону, які запобігають виникненню будь- яких підозр.

Судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь- яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.

Принцип неупередженості (об`єктивності судді) є другим у переліку принципів (першим встановлено незалежність), визначених Бангалорськими принципами поведінки судді, що схвалені Резолюцією ЕКОСОР ООН 27 липня 2006 року.

Для того, щоб суди могли викликати у громадськості довіру, яка є необхідною, слід також враховувати питання внутрішньої організації (див. «Piersack», цитоване вище, §1.30). Існування національних процедур забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відведення суддів, є важливим фактором. Такі правила відображають прагнення національного законодавця усунути всі обґрунтовані сумніви щодо неупередженості відповідного судді або суду і є спробою забезпечити неупередженість шляхом усунення причин таких сумнівів (див. рішення у справі «Zahiroviж v. Croatia», № 58590/11, § 35, від 25 квітня 2013 року). Крім забезпечення відсутності фактичної упередженості, вони спрямовані на усунення будь-якої видимості упередженості і таким чином, слугують зміцненню довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

За статтею 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідності до частини першої статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З біографічної довідки на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що з лютого 2019 року по січень 2021 року він перебував на посаді заступника начальника Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Відповідно до Декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які опубліковані в Єдиному державному реєстрі декларацій, за 2019, 2020, 2021 роки вбачається, що суддя ОСОБА_6 обіймала посаду голови Великоолександрівського районного суду Херсонської області.

З огляду на вказані обставини очевидним є те, що обвинувачений ОСОБА_5 та головуюча у справі суддя ОСОБА_6 перебували у службових відносинах, обумовлених виконанням посадових обов`язків на керівних посадах у межах їхньої професійної діяльності. Зокрема, ОСОБА_5 , займаючи посаду заступника начальника Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, виконував службові обов`язки, пов`язані з підтриманням правопорядку, доставленням затриманих осіб до суду, розслідуванням кримінальних проваджень та здійсненням процесуальних дій у рамках відкритих кримінальних справ.

Суддя ОСОБА_6 , у свою чергу, виконувала функції голови Великоолександрівського районного суду Херсонської області, що передбачало процесуальну взаємодію з представниками правоохоронних органів, зокрема з Великоолександрівським відділенням поліції Бериславського ВП ГУ НП в Херсонській області, де обвинувачений ОСОБА_5 обіймав керівну посаду.

Як зазначив захисник, така взаємодія була зумовлена необхідністю участі поліції у забезпеченні розгляду кримінальних проваджень, підтриманні публічного порядку під час судових засідань та виконанні процесуальних доручень суду. Окрім цього, обов`язки судді ОСОБА_6 передбачали ухвалення рішень за матеріалами, наданими поліцією, участь у розгляді кримінальних справ, де ОСОБА_5 міг виступати як сторона провадження або свідок у межах службових обов`язків.

Такий формат професійної взаємодії є типовим і відповідає загальним принципам взаємодії правоохоронних органів із судовою гілкою влади. Однак у даному випадку характер таких відносин заслуговує на ретельну оцінку з точки зору можливого впливу на об`єктивність і безсторонність судді у розгляді конкретного кримінального провадження.

Таким чином, наявність службових контактів між обвинуваченим ОСОБА_5 та суддею ОСОБА_6 не є винятковою обставиною. Водночас, враховуючи характер злочину, пов`язаного зі службовою діяльністю обвинуваченого, така обставина вимагає додаткової уваги для виключення будь-яких сумнівів у неупередженості головуючого судді під час судового розгляду.

Крім того, захисник також наголосив, що окрім професійної взаємодії, між суддею ОСОБА_6 та обвинуваченим могли складатися й неформальні стосунки, спричинені регулярною участю в офіційних заходах, урочистих зібраннях і святкуваннях, організованих на рівні місцевої влади та правоохоронних органів. На таких заходах відбувалися спільні зустрічі, обговорення різних питань та особисте спілкування, що, на думку захисника, могло вплинути на формування у судді певного особистого ставлення до обвинуваченого ОСОБА_5 , що може стати підставою для сумніву у її безсторонності.

Такі обставини підтвердив і обвинувачений ОСОБА_5 , зазначивши, що в період його перебування на посаді заступника начальника Великоолександрівського відділення поліції Бериславського ВП ГУ НП в Херсонській області він регулярно взаємодіяв із суддею ОСОБА_6 у службових питаннях, зокрема під час розгляду справ, пов`язаних із діяльністю очолюваного ним підрозділу.

ОСОБА_5 також повідомив, що був присутній на численних офіційних заходах і урочистостях, організованих на місцевому рівні, таких як День працівника суду, День Національної поліції, святкування професійних свят працівників місцевого самоврядування та інші урочистості. За його словами, під час цих заходів часто відбувалися спільні зустрічі за участю представників поліції, суду та місцевої влади, які супроводжувалися неформальним спілкуванням і привітаннями з нагоди свят.

Зокрема, обвинувачений зазначив, що неодноразово вітав суддю ОСОБА_6 із професійними святами, а вона своєю чергою надсилала вітання з нагоди святкування Дня поліції. Він наголосив, що такі взаємні привітання та спільні зустрічі мали регулярний характер, що, на його думку, могло спричинити формування у судді особистого ставлення до нього, яке може вплинути на об`єктивність розгляду його кримінальної справи.

Хоча такі відносини виходять за межі професійних, суд їх не виключає, адже участь у публічних заходах, офіційних урочистостях та привітаннях із професійними святами є звичайною практикою для представників органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів та суддівського корпусу.

Взаємодія в межах таких заходів, включно зі спільними зустрічами та обговореннями, не є протиправною чи такою, що прямо свідчить про наявність упередженості. Однак, у світлі положень статті 75 КПК України, навіть формальність таких контактів не виключає можливості виникнення сумнівів щодо безсторонності судді з огляду на об`єктивні обставини, які можуть вплинути на довіру до правосуддя.

Суд зобов`язаний враховувати як характер, так і частоту таких контактів, їх вплив на об`єктивність судді та можливість формування у суспільства враження про ймовірну зацікавленість судді у результатах розгляду справи.

На переконання суду, з огляду на встановлені обставини та об`єктивну необхідність забезпечення зовнішньої неупередженості при розгляді даної справи, виникає потреба у дотриманні максимально високих стандартів безсторонності суду.

Зважаючи на характер стосунків, що склалися між суддею ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у минулому, навіть за відсутності прямих доказів упередженості, існує ризик виникнення у сторін або у сторонніх спостерігачів сумнівів щодо об`єктивності суду. Такий ризик може негативно вплинути на довіру до правосуддя та сприйняття процесу як справедливого.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне застосувати підхід, що відповідає міжнародним стандартам правосуддя, зокрема, передбаченим практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до яких навіть видимість можливого конфлікту інтересів є достатньою підставою для відводу судді з метою збереження довіри до судового процесу.

Крім того, суд враховує, що відповідне кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого провадження, а отже, зміна складу суду жодним чином не вплине на тривалість розгляду справи, а також на реалізацію процесуальних прав сторін, передбачених КПК України.

Заміна головуючого судді на цьому етапі дозволить забезпечити додержання принципів справедливості та неупередженості, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це також сприятиме уникненню можливих сумнівів у безсторонності суду, які можуть виникнути з огляду на встановлені обставини професійних і неформальних контактів між суддею ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Таким чином, забезпечення справедливого судового розгляду та збереження довіри до судової системи вимагає задоволення заяви про відвід судді на даній стадії процесу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 76, 80, 81 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 - задовольнити.

Матеріали кримінального провадження № 0000166 стосовно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 27, ч. 4 ст. 185, ч. З ст. 27, ч. З ст. 368 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 185, ст. 27, ч. 2 ст. 368 КК України - передати до канцелярії Великоолександрівського районного суду Херсонської області для вирішення питання про передачу справи на розгляд іншому судді в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 11 грудня 2024 року.

Суддя __________________ ОСОБА_1