ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6381/25
провадження № 1-кс/753/922/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2025 р. слідча суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши клопотання ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна,

В С Т А Н О В И Л А:

01.04.2025 ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням в якому просить зобов`язати слідчий відділ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві повернути належний їй пасажирський автобус «VAN HOOL OL TD827», 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

На обґрунтування свого клопотання ОСОБА_2 зазначає, що є добросовісним набувачем та законним власником майна, а саме пасажирського автобуса «VAN HOOL OL TD827», 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Вказаний пасажирський автобус був викрадений під час пограбування складу ТОВ «С-ПРОФІ» де він перебував на зберіганні, як і інше майно підприємства. Наразі, вона є особою права якої грубо порушуються у кримінальному провадженні №0003524, яке було відкрито з метою приховування злочину скоєного групою осіб за попередньою змовою, відомості за яким безпідставно були внесені до ЄРДР за №0003524 посадовою особою, старшим слідчим Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 .

Враховуючи, що на цей час орган досудового розслідування не повертає належне їй майно, вона була вимушена звернутись до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 01.04.2025 для розгляду справи визначено суд у складі слідчого судді ОСОБА_1 . Фактично справу було передано судді 01.04.2024.

За результатами вивчення матеріалів клопотання слідчий суддя не встановив підстав для розгляду його по суті виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Визначальним принципом, якому повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є принцип законності, згідно з яким суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина 1 статті 9 КПК України).

За змістом положень пунктів 4-1, 15, 17 статті 3, статей 36, 40, 40-1 КПК України слідчий та дізнавач несуть відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні та разом з прокурором уповноважені приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

За визначенням, наведеним у пункті 18 частини першої статті 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Відповідно до положень КПК України компетенція слідчого судді поширюється на: вирішення питань про відвід; вирішення клопотань про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, перелік яких міститься у нормі статті 131, та у визначених випадках їх перегляд (скасування); надання дозволів на проникнення до житла чи іншого володіння особи (статті 233, 234, 240); розгляд клопотань про проведення експертизи (стаття 244 КПК України); розгляд клопотань про закриття кримінального провадження (пункт 9 частини першої статті 284 КПК України); надання дозволів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій (стаття 248); розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора.

Частина перша статті 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентований статтею 306 КПК України, а стаття 307 цього Кодексу визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Аналіз наведених положень кримінального процесуального закону в їх системній сукупності дає підстави для висновку, що слідчий суддя в порядку здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні уповноважений вирішувати питання щодо повернення тимчасово вилученого майна лише за результатами розгляду конкретної скарги, яка подана відповідно до статті 303 КПК України.

Підставою ж для звернення до слідчого судді з відповідною скаргою є фактичне існування рішення, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які особа, що подає скаргу, вважає незаконними.

Як вбачається із матеріалів справи, в провадженні Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 31.03.2017 за №0003524 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 , ч. 3 ст. 289 КК України.

Зміст поданого ОСОБА_2 клопотання свідчить про те, що вона просить зобов`язати слідчий відділ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві повернути належний їй пасажирський автобус «VAN HOOL OL TD827», 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , та лише абстрактно посилається на неправомірність утримання належного їй майна без вказівки на те, що вона зверталася до слідчого або прокурора з клопотанням про його повернення, а відтак її клопотання не є скаргою в розумінні статті 303 КПК України.

Отже ураховуючи, що ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді з клопотанням, яке не ґрунтується на нормах кримінального процесуального закону, а положення КПК України взагалі не регулюють питання, яке рішення слід прийняти за таким клопотанням, наявні підстави для застосування до розглядуваної ситуації аналогії закону, а саме частини четвертої статті 304 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Керуючись частиною шостою статті 9, частиною четвертою статті 304 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту одержання її копії.

Слідча суддя ОСОБА_1