В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000415 від 13.06.2024, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України;

сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , з якою він раніше проживав в одному помешканні, був пов`язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов`язки, в тому числі у присутності двох малолітніх синів потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних та фізичних страждань ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_3 20 серпня 2022 року приблизно о 18.00 годині, перебуваючи за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , ігноруючи присутність малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , з якою раніше перебував у сімейних відносинах, психологічне насильство в сім`ї у формі лайки, нецензурних висловлювань та словесних образ на адресу потерпілої, приниження честі та гідності потерпілої, погроз фізичною розправою, тим самим вчинив психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань потерпілої. За вказаним фактом відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення та постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29.09.2022 у справі № 212/4257/22 ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства.

Крім того, ОСОБА_3 14 вересня 2022 року приблизно о 19.30 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , умисно вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , з якою перебував у сімейних відносинах, психологічне насильство в сім`ї у формі лайки, нецензурних висловлювань та словесних образ на адресу потерпілої, приниження честі та гідності потерпілої, погроз фізичною розправою, тим самим вчинив психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань потерпілої. За вказаним фактом відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення та постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24.10.2022 у справі № 214/5370/22 ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства. В подальшому рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2022 року відносно ОСОБА_3 видано обмежувальний припис, стосовно спілкування з колишньою дружиною ОСОБА_8 та встановлено певні факти застосування насильства.

Крім того, ОСОБА_3 10 вересня 2023 року приблизно о 16.45 годині, перебуваючи за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , з якою раніше перебував у сімейних відносинах, психологічне насильство в сім`ї у формі лайки, нецензурних висловлювань та словесних образ на адресу потерпілої, приниження честі та гідності потерпілої, погроз фізичною розправою, тим самим вчинив психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань потерпілої. За вказаним фактом у відношенні ОСОБА_3 працівником Національної поліції України було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Крім того, ОСОБА_3 11 червня 2024 року приблизно о 16.00 годині прийшов до місця мешкання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час у останнього раптово виник кримінально-протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , реалізуючи який, перебуваючи за вказаною адресою, знаходячись у безпосередній близькості на відстані витягнутої руки від потерпілої, усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс їй декілька ударів в область обличчя, правого передпліччя та лівого ліктьового суглоба, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синців на верхньому повіці правого ока з набряком м`яких тканин, по зовнішній поверхні середньої третини правого передпліччя, садно по задній поверхні ліктьового суглоба, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1163 від 08.07.2024 за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

Крім того, ОСОБА_3 06 жовтня 2024 року приблизно о 18.00 годині прийшов за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де умисно вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , з якою раніше перебував у сімейних відносинах, психологічне насильство в сім`ї у формі лайки, нецензурних висловлювань та словесних образ на адресу потерпілої, приниження честі та гідності потерпілої, погроз фізичною розправою, тим самим вчинив психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань потерпілої. За вказаним фактом відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення та постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30.10.2024 у справі № 212/10457/24 ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства.

Крім того, ОСОБА_3 10 жовтня 2024 року приблизно о 17.40 годині, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , з якою перебував у сімейних відносинах, прийшов за місцем мешкання потерпілої за адресою: АДРЕСА_2 та маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, почав ображати її словами нецензурної лайки, принижувати честь та гідність потерпілої, погрожувати фізичною розправою. В результаті протиправних дій потерпіла ОСОБА_8 зазнала психологічних страждань.

Таким чином, ОСОБА_3 систематично у період часу з 20 серпня 2022 року по 10 жовтня 2024 року вчиняв відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , з якою перебував у сімейних відносинах психологічне та фізичне домашнє насильство, що призвело страждань останньої, яке виразилося у погіршенні самопочуття, розладів здоров`я, емоційної невпевненості, проявів головних і серцевих болів, втраті повноцінного сну та відпочинку, відчутті хронічного страху за своє життя.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призводить до фізичних, психологічних страждань потерпілої особи.

Потерпіла ОСОБА_8 надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

20 грудня 2024 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_7 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468-470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та визначились з його правовою кваліфікацією за ст. 126-1 КК України, в угоді викладені всі істотні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість.

Сторони угоди погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком, а також погодилися на визначення судом тривалості іспитового строку та обсягу обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання, зобов`язався виконувати покладені судом обов`язки.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд, дослідивши угоду, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, необхідній для вирішення цього питання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпіла надала згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ст. 474 КПК України судом встановлена добровільність сторін при укладанні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затверджені угоди.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство відносно колишнього подружжя і, враховуючи, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження даної угоди, за якою призначити обвинуваченому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Також суд вважає за необхідне на підставі ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, застосувати до обвинуваченого, який вчинив домашнє насильство, декілька обмежувальних заходів з покладенням на нього обов`язків, визначених п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід, застосований щодо обвинуваченого у виді особистого зобов`язання, залишити до набрання вироку законної сили без змін.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. 314, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 грудня 2024 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_7 ,у кримінальному провадженні № 0000415.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/реєстрації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати відповідно до ч. 1 ст. 91-1 КК України обмежувальні заходи до ОСОБА_3 на строк 3 (три) місяці з покладенням на нього обов`язків, визначених п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме:

заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань 50 (п`ятдесят) метрів до місця, де постійно проживає потерпіла ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 ;

заборонити ОСОБА_3 листування, телефонні переговори з потерпілою ОСОБА_8 , інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб;

направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення: обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1