Справа № 545/294/25
Провадження № 1-в/545/69/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання начальника державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» про умовно-дострокове звільнення відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя; проживаючого до засудження в АДРЕСА_1 , громадянина України; одруженого, освіта середня, раніше не судимого,

засудженого: 11.06.2021 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.286,75 ,76 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,-

встановив:

Начальник державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з поданням про звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Також від захисника засудженого ОСОБА_5 надійшло клопотання щодо звільнення ОСОБА_4 від додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки він практично все своє життя працював водієм і таким чином заробляв собі на життя.

Засуджений та представник адміністрації подання підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, врахувавши думку учасників процесу, суд проходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким", рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці. Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений 11.06.2021 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.286,75 ,76 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Початок строку покарання: 03.07.2023 року, кінець строку покарання: 03.07.2026 року.

Засуджений ОСОБА_4 з 23.08.2024 року відбуває покарання в державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)».

В установі характеризується позитивно, дотримується виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально - виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці. Має п`ять заохочення. Стягнень не має.

У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

До установи виконавчі листи не надходили.

Начальником відділення СПС та психологом засуджений характеризується з позитивної сторони як особа, яка довела своє виправлення.

10.01.2025 року на засіданні комісії державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» прийнято рішення про направлення до Полтавського районного суду Полтавської області матеріалів про можливе умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 .

Після звільнення має намір мешкати за адресою: АДРЕСА_1 .

Своєю сумлінною поведінкою дійсно довів своє виправлення та перевиховання.

З врахуванням того, що поведінка засудженого враховується за ввесь період відбування ним покарання, суд вважає, що засуджений довів своє виправлення.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" , суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставинах, суд вважає подання начальника державної установи «Крюковської виправної колонії (№29)» про умовно-дострокове звільнення відносно ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню.

Щодо клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 щодо звільнення ОСОБА_4 від додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, останнє задоволенню не підлягає, оскільки є необґрунтоване та не підтверджене належним чином.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд,-

ухвалив:

Подання начальника державної установи «Крюковської виправної колонії (№29)» про умовно-дострокове звільнення відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 щодо звільнення ОСОБА_4 від додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами відмовити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково від подальшого відбування основної міри покарання, призначеного йому за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2021 року за ст.286 ч.2 КК України на не відбутий строк, що складає 01 рік 05 місяців 09 днів з залишенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1