печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва провадження за скаргою захисника підозрюваних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Печерського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у ненаданні для ознайомлення матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000692 від 27.03.2024,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга захисника підозрюваних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Печерського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у ненаданні для ознайомлення матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000692 від 27.03.2024, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000692 від 27.03.2024.

У судове засідання особа, яка звернулася зі скаргою, не з`явився, про місце і час розгляду провадження повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомлено.

У судове засідання представник Печерського УП ГУНП у м. Києві не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлявся належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки суду не повідомлено.

Згідно з частиною четвертою статті 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною третьою статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим постановити рішення по суті скарги у відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для постановлення відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

З матеріалів скарги слідчим суддею встановлено, що Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000692 від 27.03.2024 за підозрою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

20.06.2024 захисник підозрюваних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 направив на адресу Печерського УП ГУНП у м. Києві клопотання від 20.06.2024 про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а саме надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000692 від 27.03.2024, однак стороні захисту витяг є ЄРДР не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до цієї норми, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Із положень ч. 1 ст. 221 КПК України слідує, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Водночас, зміст вказаної норми свідчить, що законодавцем хоча і покладено на сторону обвинувачення обов`язок надати матеріали досудового розслідування за відповідним клопотанням, однак не визначає строку такого надання, а також встановлює виключення щодо обсягу матеріалів, з якими можливе ознайомлення.

Разом з цим, право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не є абсолютним. Таке право має реалізовуватися без зловживань і без шкоди для кримінального провадження.

Ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в межах розумних строків відповідає завданням кримінального провадження та засаді розумних строків. Це, з одного боку, забезпечує реалізацію процесуальних прав сторони захисту, а з іншого - вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, іншого підозрюваного, потерпілого) та суспільства в цілому, про що зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 18.01.2012 у справі № 1-4/2012.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження сторін забезпечує дотримання таких загальних засад кримінального судочинства, як законність (ч. 2 ст. 9 КПК України), презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини (ст. 17 КПК України), забезпечення права на захист (ст. 20 КПК України) тощо.

Аналіз ст. 221 КПК України, надає можливість зробити висновок про наявність наступних випадків, коли виключається можливість в ознайомленні з матеріалами досудового розслідування до його завершення, а саме: з матеріалами про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві; з матеріалами, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Отже, зазначена норма не зобов`язує слідчого надати всі запитувані стороною захисту матеріали для ознайомлення на стадії досудового розслідування та не містить вичерпного переліку матеріалів. Виключенням з цих положень є лише відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться у матеріалах досудового розслідування.

Разом з тим, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом (ст. 222 КПК України).

Зокрема, заявник не оскаржує бездіяльність слідчого щодо не розгляду та ненаданні відповіді на клопотання від 20.06.2024 відповідно до вимог та визначений строк КПК України.

Відтак слідчий суддя не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо зобов`язання слідчого вчинити процесуальні дії, а саме надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження, оскільки лише особа, у якої перебуває кримінальне провадження (слідчий), може визначити, ознайомлення з якими матеріалами може зашкодити досудовому розслідуванню на певній стадії кримінального провадження.

На підставі наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що визначення обсягу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування на певній стадії кримінального провадження не входить до повноважень слідчого судді, а є дискреційними повноваженнями органу досудового розслідування, які здійснюються з урахуванням обсягу відомостей про кримінальне правопорушення.

За таких обставин, скарга захисника підозрюваних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Печерського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у ненаданні для ознайомлення матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000692 від 27.03.2024 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 26, 221, 222, 303, 306, 307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги захисника підозрюваних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Печерського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у ненаданні для ознайомлення матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000692 від 27.03.2024 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1