Провадження № 1-кп/344/521/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нойштреліц, ФРН, жителя АДРЕСА_1 , розлученого, працюючого продавцем в фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше, згідно ст.89 КК України, не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив вбивство через необережність.

Кримінальне правопорушення скоєно за наступних обставин.

18.05.2024 близько 18-00 год., ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебували на дитячому майданчику поруч із будинком АДРЕСА_2 , де проводили свій вільний час.

В той час ОСОБА_7 перебуваючи по місцю свого проживання через відчинене вікно квартири, зробив зауваження ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з приводу їхньої поведінки. На вказане зауваження ОСОБА_9 відповів, щоб ОСОБА_7 вийшов та вони поговорять.

Цього ж дня, близько 18-10 год. ОСОБА_7 вийшов із будинку в якому проживає та розпочав рухатись в напрямку де перебували ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Тоді ОСОБА_9 піднявшись із лавочки та розпочав рухатись на зустріч ОСОБА_7 .

Коли ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_9 то обома руками штовхнув останнього в ділянку грудної клітки, при цьому не маючи умислу на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , та не передбачав можливість настання смерті ОСОБА_9 , хоча повинен був і міг її передбачити, діючи з більшою обачністю.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_9 впав з прискоренням з висоти власного зросту, вдарившись головою до асфальтного покриття та отримав тілесні ушкодження у результаті яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у приміщенні лікувального закладу КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради».

Відповідно до висновку судово-медичного експерта смерть ОСОБА_9 настала від закритої черепно-мозкової травми з крововиливами над, під оболонки головного мозку, забоєм речовини головного мозку важкого ступеня, переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливом в м`які тканини голови, яка ускладнилась набряком та стисненням головного мозку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, послідовно та в повній мірі розказав суду згадані вище обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема зазначив, що 18.05.2024 близько 18-00 год. перебував по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 . У дворі вказаного будинку, а саме на дитячому майданчику, сиділа компанія чоловіків, розпивала алкоголь та голосно розмовляла, на що обвинувачений зробив їм зауваження. Однак, чоловіки почали кричати у відповідь ОСОБА_7 , щоб він підійшов до них у двір. Обвинувачений вийшов з будинку з битою та направився до них, надалі між ними виник словесний конфлікт, в процесі якого ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_9 і останній впав, вдарившись головою об асфальт. Надалі йому стало відомо, що потерпілий помер у лікарні. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати. Обвинувачений в повній мірі визнав заявлений цивільний позов.

Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст згаданих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.1 ст.119 КК України, оскільки він вчинив вбивство через необережність.

Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд також виходить з вимог ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме, те, що він негативно ставиться до вчиненого, дані висновку органу пробації, злочин в якому обвинувачується ОСОБА_7 вчинений з необережності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відносить повне визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, на утриманні в обвинуваченого перебуває одна неповнолітня дитина, дочка ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , часткове відшкодування шкоди потерпілій.

Обставиною, що обтяжує обвинуваченому ОСОБА_7 покарання судом не встановлено.

Сукупність наведених вище декількох обставин, що пом`якшують покарання, що істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дають підставу суду для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , і відповідно до ч.1 ст.69 КК України, призначення основного покарання у виді обмеження волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.119 КК України. Суд вважає, що саме покарання у виді обмеження волі буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення підлягає до задоволення, оскільки розмір спричиненої шкоди не оспорюється учасниками процесу та визнається самим обвинуваченим. Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Таким чином, спричинена обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_13 моральна шкода в сумі 300 000 грн. підлягає стягненню з обвинуваченого. Одночасно суд вважає за необхідне відмінусувати кошти в сумі 32 000 грн., які добровільно сплачені обвинуваченим потерпілій в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та з застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Цивільний позов ОСОБА_13 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 268 000 (двісті шістдесят вісім тисяч) грн. спричиненої злочином моральної шкоди.

Долю речових доказів вирішити наступним чином: полімерний стакан із слідами речовини бурого кольору, картуз чорного кольору, частину марлі із слідами речовини бурого кольору та змив речовини бурого кольору, згідно постанови про визнання речовим доказом від 21 травня 2024 року - знищити .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_14