Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/3347/24

Номер провадження: 1-кп/511/110/25

04 березня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000489 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.07.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Випасне Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, вантажник відділення Нової пошти №1 в м. Білгород- Дністровський Одеської області, одруженого, з середньо освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України Про державний кордон України, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку та в спеціально відведених та обладнаних місцях, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Порушенням державного кордону України є перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації, на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України запроваджено воєнний стан. Відповідно до постанови КМУ «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 та 03 03.2022 №194 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», з метою здійснення заходів правового режиму воєнного стану обмежено виїзд з України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Пунктом 3 Указу Президента України від 05.02.2024 №49/2024 передбачено, окрім іншого, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , мешканець м. Білгород- Дністровський Одеської області, 02.07.2024 року будучи на паркінгу перед центральним входом залізничного вокзалу в м. Одеса надавав послуги з перевезень в межах м. Одеса. Саме в цей час до ОСОБА_4 звернулась невстановлена слідством особа чоловічої статі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з проханням здійснити його перевезення по м. Одеса. В ході руху на автомобілі, вищевказана невстановлена особа запропонувала ОСОБА_4 за винагороду сприяти у незаконному переправленні осіб призовного віку через лінію державного кордону України, поза пунктами пропуску, на що останній погодився, оскільки неофіційно займається приватними перевезеннями і для цих цілей орендував у знайомого ОСОБА_6 автомобіль.

З цією метою ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, надавши свою згоду на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, отримав від невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_7 , матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, шляхом дзвінків та повідомлень із геопозицією в месенджері «WatsApp» вказівки забрати з вулиць Буніна та Пантелеймоновської в м. Одеса 06.07.2024 року трьох осіб чоловічої статі призовного віку та в подальшому забезпечити їх прибуття до визначеного місця, а саме до с. Малоплоське Роздільнянського району Одеської області, яке знаходиться неподалік державного кордону України з Молдовою (ПМР), для того, щоб в подальшому ці особи незаконно перетнули державний кордон.

При цьому ОСОБА_4 під час виконання всіх дій щодо перевезення осіб до державного кордону України, мав отримати від трьох осіб чоловічої статі призовного віку, грошову винагороду, яку частково витратити на перевезення осіб та організації транспорту, а решту залишити собі у якості грошової винагороди за сприяння в організації незаконного переправлення через кордон

В подальшому ОСОБА_4 , як виконавець, виконуючи свою роль, спрямовану на реалізацію єдиного злочинного умислу щодо незаконного переправлення громадян через лінію державного кордону України, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, використовуючи вказівки особи на ім`я ОСОБА_7 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, 06.07.2024 року в ранковий час, отримавши від того точні місця зустрічі з особами яких необхідно переправити через Державний кордон України, використовуючи автомобіль марки «Тоуоtа Саmгу» чорного кольору р/н « НОМЕР_1 », виконуючи вказівки невстановленої слідством особи па ім`я ОСОБА_7 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, прибув до зазначених адрес: м. Одеса, вул. Буніна, де в подальшому зустрівся із ОСОБА_8 ; АДРЕСА_3 , де зустрівся із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_4 з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 почали рухатись в напрямку с. Малоплоське Роздільнянського району, Одеської області на автомобілі марки «Тоуоtа Саmгу» чорного кольору з р/н « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_4 по автодорогах, на яких відсутні блокпости.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 рухався на автомобілі марки «Тоуоtа Саmгу» чорного кольору з р/н « НОМЕР_1 » з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , 06.07.2024 року, по автодорозі Т1616, поблизу с. Новокостянтинівка, Роздільнянського району Одеської області в сторону державного кордону України з Молдовою (ПМР), близько 13 год. 00 хв. 06.07.2024 року було затримано прикордонним нарядом.

Дії, у яких обвинувачується ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 332 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, тобто сприяння їх вчиненню наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб.

05.02.2025 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено по даному кримінальному провадженню № 0000489 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.07.2024 угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_4 з другої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.332 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення за ч 2 ст. 332 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком, та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України. Також сторони узгодили, застосування спеціальної конфіскації згідно вимоги ч.1 ст. 96-2 КК України та дійшли згоди з приводу конфіскації в дохід держави мобільного телефону марки «Iphone 8» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Водафон» НОМЕР_3 , мобільного телефону «Iphone 8» білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Водафон» НОМЕР_5 .

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, та наслідки її невиконання, які роз`яснені підозрюваному та прокурору.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, шляхом опитування повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду із прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

В судовому засіданні прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 також не заперечував проти затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що обвинувачений беззаперечно визнав обвинувачення в обсязі обвинувачення та погодився на призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 332 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком, та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України. Також погодився на застосування спеціальної конфіскації в дохід держави мобільного телефону марки «Iphone 8» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Водафон» НОМЕР_3 , мобільного телефону «Iphone 8» білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Водафон» НОМЕР_5 .

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження укладеної угоди про визнання винуватості та підтвердив, що вона укладена у його присутності та за його участю. При укладенні угоди права та свободи обвинуваченого ОСОБА_4 порушені не були.

Суд роз`яснив обвинуваченому положення ч.2 ст.473 КПК України, відповідно до яких наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у пункті 90 рішення у справі "Нацвлішвілі і Тогонідзе проти Грузії" від 29.04.2014 (заява № 9043/05) зазначив, що не може бути нічого неналежного в самому процесі укладення угод щодо обвинувачень або міри покарання… У цьому зв`язку Суд дотримується думки про те, що угоди про визнання провини не лише надають такі вагомі переваги, як прискорений розгляд кримінальних справ і зменшення навантаження на суди, прокурорів і адвокатів, але можуть також за умови їх правильного застосування стати успішним інструментом у боротьбі з корупцією та організованою злочинністю і сприяти скороченню кількості призначених покарань, а внаслідок цього і кількості ув`язнених.

Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином.

Узгодженою угодою про визнання винуватості міра покарання для обвинуваченого установлена в межах ч.2 ст.332 КК України, з урахуванням характеризуючих даних обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків злочину, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем фактичного проживання на момент проведення досудового слідства, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває .

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час підготовчого судового засідання.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди, свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Частиною 5 ст.65 КК України встановлено, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Суд, при вирішенні питання про можливість призначення покарання узгодженого сторонами угоди, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків злочину, вважає, за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з можливим звільненням від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України.

Таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про визнання винуватості.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Також, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.07.2024 року був накладений арешт на тимчасове вилучене майно, а саме: на

- автомобіль марки «Toyota Camry», чорного кольору з р/н « НОМЕР_1 », згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «Орендний бізнес» та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , - у вигляді позбавлення права та відчуження;

- грошові кошти у розмірі: 500 доларів США ( 5 купюр номіналом 100 доларів США) та 750 євро (7 купюр номіналом 100 євро та 1 купюра номіналом 50 євро), - у вигляді позбавлення права користування, розпорядження та відчуження;

- належні гр. ОСОБА_4 мобільного телефону марки «Іphone 8» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Водафон» НОМЕР_3 та мобільного телефону марки «Іphone 8» білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_4 , із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Водафон» НОМЕР_5 , - у вигляді позбавлення права користування, розпорядження та відчуження;

- належний гр. ОСОБА_10 мобільного телефону марки «POCO 3X NFC» сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_8 , - у вигляді позбавлення права розпорядження та відчуження;

- належний гр. ОСОБА_6 мобільного телефону марки «Іphone 7 Plus» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , із сім-картою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_10 , - у вигляді позбавлення права розпорядження та відчуження;

- належний гр. ОСОБА_9 мобільного телефону марки «Redmi Note 11» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_11 та ІМЕІ 2: НОМЕР_12 , із сім-картами мобільних операторів ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_13 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_14 , - у вигляді позбавлення права розпорядження та відчуження;

- належний гр. ОСОБА_8 мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A03» блакитного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , ІМЕІ 2: НОМЕР_16 , із сім-картами мобільних операторів ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_17 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_18 (а.к.п.64-65, т.1).

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є предметом кримінального правопорушення.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався, тому відсутні підстави для його застосування.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.96-1, 96-2, 100, 174, 368, 369-371,373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 05.02.2025року, укладену між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000489 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.07.2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти додатково на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.07.2024 року, на тимчасове вилучене майно, а саме: на

- автомобіль марки «Toyota Camry», чорного кольору з р/н « НОМЕР_1 », згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «Орендний бізнес» та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , - у вигляді позбавлення права та відчуження;

- грошові кошти у розмірі: 500 доларів США ( 5 купюр номіналом 100 доларів США) та 750 євро (7 купюр номіналом 100 євро та 1 купюра номіналом 50 євро), - у вигляді позбавлення права користування, розпорядження та відчуження;

- належні гр. ОСОБА_4 мобільного телефону марки «Іphone 8» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Водафон» НОМЕР_3 та мобільного телефону марки «Іphone 8» білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_4 , із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Водафон» НОМЕР_5 , - у вигляді позбавлення права користування, розпорядження та відчуження;

- належний гр. ОСОБА_10 мобільного телефону марки «POCO 3X NFC» сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_8 , - у вигляді позбавлення права розпорядження та відчуження;

- належний гр. ОСОБА_6 мобільного телефону марки «Іphone 7 Plus» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , із сім-картою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_10 , - у вигляді позбавлення права розпорядження та відчуження;

- належний гр. ОСОБА_9 мобільного телефону марки «Redmi Note 11» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_11 та ІМЕІ 2: НОМЕР_12 , із сім-картами мобільних операторів ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_13 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_14 , - у вигляді позбавлення права розпорядження та відчуження;

- належний гр. ОСОБА_8 мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A03» блакитного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , ІМЕІ 2: НОМЕР_16 , із сім-картами мобільних операторів ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_17 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_18 (а.к.п.).

Речові докази:

- автомобіль марки «Toyota Camry», чорного кольору з р/н « НОМЕР_1 », згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «Орендний бізнес», після набрання вироком законної сили, вважати повернутим власнику ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно гарантійної розписки про отримання майна (а.к.п.29, т.2)

- грошові кошти у розмірі: 500 доларів США ( 5 купюр номіналом 100 доларів США) та 750 євро (7 купюр номіналом 100 євро та 1 купюра номіналом 50 євро), після набрання вироком законної сили, вважати повернутими ОСОБА_4 , згідно гарантійної розписки про отримання майна (а.к.п.22, т.2)

- належний гр. ОСОБА_10 мобільний телефон марки «POCO 3X NFC» сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_8 , після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_10 ;

- належний гр. ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Іphone 7 Plus» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , із сім-картою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_10 , після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_6

- належний гр. ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Redmi Note 11» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_11 та ІМЕІ 2: НОМЕР_12 , із сім-картами мобільних операторів ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_13 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_14 , після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_9

- належний гр. ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A03» блакитного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , ІМЕІ 2: НОМЕР_16 , із сім-картами мобільних операторів ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_17 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_18 , після набрання вироком законної сили, повернуту ОСОБА_8 .

Застосувати спеціальну конфіскацію щодо мобільного телефону марки «Iphone 8» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Водафон» НОМЕР_3 та мобільного телефону «Iphone 8», білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Водафон» НОМЕР_5 , належні ОСОБА_4 ,після набрання вироком законної сили, конфіскувати в дохід держави.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1