Справа №705/4619/23
1-кп/705/635/24 ВИРОК
04.12.2024 м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поташ Уманського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Юрківка Уманського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 14.03.2024 близько 01 год. 00 хв. в м. Умань Черкаської області, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023, Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023, Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, затвердженим Законом України № 3564-ІХ від 06.02.2024, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за попередньою змовою між собою, шляхом пошкодження шибки вікна, проникли до приміщення веранди будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звідки вчинили крадіжку телевізора марки «SMART TV UHD TV L24 fc 100V», вартість якого згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-24/4487-ТВ від 25.03.2024 становить 2733 гривні, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 6833 гривні, після чого залишили місце вчинення злочину, а викраденим майном в подальшому розпорядилися на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що дійсно він спільно з ОСОБА_5 у березні 2024 року з будинку по АДРЕСА_4 викрали телевізор та мікрохвильову піч. При цьому розумів, що у країні запроваджений воєнний стан. Зазначив, що потерпілому повернули кошти за викрадене майно, однак він не може надати документи на підтвердження цього.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що події, описані в обвинувальному акті, відповідають дійсним обставинам справи, усе відбувалося так, як зазначено в обвинувальному акті, а саме, що вони разом із ОСОБА_4 викрали з домоволодіння по АДРЕСА_4 телевізор та мікрохвильову піч. При цьому він розумів, що у країні введений воєнний стан. Викраде майно вони здали до ломбарду, а гроші розділили та використали на власні потреби.
Покази обвинувачених є послідовними й логічними, відповідають фактичним обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву. Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_9 повністю визнали свою вину за ч. 4 ст. 185 КК України та не оспорювали фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлена правильність розуміння ними змісту цих обставин і добровільність їх позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, що характеризують особи обвинувачених, та документів, що містять відомості про речові докази та процесуальні витрати, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.
Водночас суд вважав необхідним дослідити також обставини кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за кваліфікуючою ознакою повторність.
Відповідно до ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався та раніше не судимий.
Статтею 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне виключити з формулювання обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України кваліфікуючу ознаку «повторність».
З огляду на викладене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та вчинене в умовах воєнного стану, та засуджує його за вказаною частиною статті 185 КК України.
Також суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (крадіжці), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло та вчиненому в умовах воєнного стану, тому засуджує його за ч. 4 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, раніше не судимий, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога. Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність бути покараним за вчинене. Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, раніше не судимий, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога, має на утриманні малолітню дитину. Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність бути покараним за вчинене. Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про доцільність засудження ОСОБА_4 до позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме такий вид покарання відповідає вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення винної особи, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
Також, з урахування викладеного вище, суд дійшов висновку про доцільність засудження ОСОБА_5 до позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме такий вид покарання відповідає вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення винної особи, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
Під час досудового розслідування і судового розгляду запобіжний захід відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не застосовувався, з урахуванням обставин вчиненого злочину та осіб винних суд не вбачає підстав для застосування такого заходу на період до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
На підставі частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз: судової трасологічної експертизи № СЕ-19/124-24/4382-ТР від 22.03.2024 в сумі 1135 гривень 92 копійок; судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/124-24/4380-Д від 22.03.2024 в сумі 1514 гривень 56 копійок; судової трасологічної експертизи № СЕ-19/124-24/4381-ТР від 21.03.2024 у сумі 1893 гривні 20 копійок; судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/4487-ТВ від 25.03.2024 в сумі 1514 гривень 56 копійок; судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/4489-ТВ від 26.03.2024 в сумі 1514 гривень 56 копійок, а всього в загальній сумі 7572 гривні 80 копійок.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, у період якого зобов`язати відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, у період якого зобов`язати відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , солідарно, на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз, у загальній сумі 7572 (сім тисяч п`ятсот сімдесят дві) гривні 80 копійок.
Речові докази:
- слід структури матеріалу, фрагмент сліду папілярних візерунків, слід низу взуття, які знаходяться на зберіганні в камері схову Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, знищити;
- оптичний диск формату «CD-R», на якому знаходяться відеозаписи з камери відеоспостереження, що знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним у порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Суддя ОСОБА_1