Номер провадження 11-кп/816/1219/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

Іменем України

21 листопада 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/13570/20 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.06.2024 щодо залишення без задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби, оскільки судовий розгляд був проведений без його участі, тоді як він бажав брати участь в розгляді свого клопотання.

23.04.2024 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.06.2024 клопотання ОСОБА_8 залишене без задоволення. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що клопотання засудженого не підсудне цьому суду, оскільки згідно відомостей особової справи ОСОБА_8 для відбуття покарання була визначена ДУ «Темнівська виправна колонія», а ДУ «Сумський слідчий ізолятор» не є місцем відбування ним покарання.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення судового рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК).

У кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими КПК (ч. 1 ст. 30 КПК), який (суд) зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК).

Згідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно ст. 94 КПК, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно абз. 4 ч. 1 ст. 539 КПК питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань.

Відповідно абз. 1, 4 ч. 5 ст. 539 КПК у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого.

Судове засідання щодо розгляду клопотання (подання) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби проводиться за участю прокурора, засудженого та представника установи виконання покарань.

Судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, а учасники судового провадження це сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, представник персоналу органу пробації, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а також інші особи, за клопотанням або скаргою яких у випадках, передбачених КПК, здійснюється судове провадження (п. 19, 24 і 26 ч. 1 ст. 3 КПК).

Разом з тим, суд першої інстанції всупереч вищевказаним вимогам ч. 5 ст. 539 КПК щодо обов`язкового виклику в судове засідання засудженого, його захисника, законного представника, прокурора не забезпечив проведення судового засідання щодо розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за участі засудженого ОСОБА_8 , хоч повинен був це зробити. Натомість, провів розгляд його клопотання без застосування технічного засобу фіксації.

ЄСПЛ нагадує, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15.11.1996 у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

На національному рівні КСУ в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

Така загальна засада кримінального провадження (основний принцип судочинства) як рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (ст. 129 Конституції України, розділ I ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Принцип рівності сторін у процесі в розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення ЄСПЛ у справах «Домбо та інші проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands) від 27.10.1993, заява № 14448/88, п. 33); «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland) від 23.10.1996 р., заява № 17748/91, п. 38).

Не виконавши вказаних вище вимог кримінального процесуального закону щодо забезпечення участі засудженого під час розгляду його клопотання в порядку ст. 539 КПК, суддя суду першої інстанції допустив істотне порушення прав та законних інтересів ОСОБА_8 , яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. При цьому судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, крім іншого, якщо: 3) судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, 4) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою (ч. 2 ст. 412 КПК).

Відповідно ч. 1 ст. 415 КПК, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, крім іншого, якщо: 1) встановлено порушення, передбачені п. 3, 4 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу, тобто, коли судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого та його захисника, якщо участь останнього є обов`язковою.

Крім того, ч. 3 ст. 43 КПК передбачено, що виправданий, засуджений має права обвинуваченого, передбачені ст. 42 і 533-1 КПК, в обсязі, необхідному для його захисту.

Учасники судового провадження (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК) повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви; неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення (ч. 1-2 ст. 466 КПК), а після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд переходить до судових дебатів, у яких виступають прокурор, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, обвинувачений, його законний представник, захисник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження (ч. 3 ст. 363, ч. 1 ст. 364 КПК). При цьому суд не має права обмежувати тривалість судових дебатів певним часом; головуючий має право зупинити виступ учасника дебатів, якщо він після зауваження повторно вийшов за межі кримінального провадження, що здійснюється, чи повторно допустив висловлювання образливого або непристойного характеру, і надати слово іншому учаснику дебатів; після закінчення промов учасники судових дебатів мають право обмінятися репліками; право останньої репліки належить обвинуваченому або його захиснику (ч. 6-7 ст. 364 КПК).

Разом з тим, здійснивши розгляд клопотання ОСОБА_8 , суд першої інстанції не надав останньому можливість виступити в судових дебатах і обмінятися реплікою.

З огляду на викладене, рішення суду не можна вважати законним, обґрунтованим і належним чином вмотивованим, а допущені порушення необхідно вважати істотними і такими, що тягнуть за собою скасування ухвали і задоволення частково апеляційної скарги засудженого. При цьому після скасування ухвали суду колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.06.2024 відносно ОСОБА_10 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4