Справа № 587/2796/24
УХВАЛА

про продовження строків тримання під вартою

18 грудня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000227 від 14 квітня 2024 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурор звернувся з письмовим клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обґрунтовуючи тим, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відноситься до категорії особливо тяжких, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. Тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, усвідомлення обвинуваченим невідворотності вказаного покарання, суворості покарання за вчинення інкримінованого йому злочину дає достатньо обґрунтованих підстав вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, щоб уникнути покарання, незаконно може впливати на свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності, потерпілі та свідки можуть сприймати його погрози реально, перебуваючи на свободі, обвинувачений може продовжити свою девіантну поведінку та може вчинити кримінальні правопорушення, в тому числі спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення. Запобігання вказаним ризикам можливе лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти продовження строку тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 просила змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з використанням засобів електронного контролю.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, цивільний позов підтримала в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, від захисника - адвоката ОСОБА_11 надійшла заява про проведення судових засідань без їх участі, цивільний позов підтримали.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед іншого: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Колегія суддів дійшла висновку, що на цей час не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, і у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, наслідки, що настали, у вигляді смерті людини, вагомість доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, суспільну небезпечність вчиненого, міцність соціальних зв`язків, не допитані потерпілі та свідки, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, свідчать про продовження існування зазначених ризиків, тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може запобігти існуючим ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку про необхідність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів за перелічених вище причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» на 60 днів без визначення розміру застави, тобто до 15 лютого 2025 року включно.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, направити Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3