ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 грудня 2024 рокумісто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення,

в с т а н о в и в:

02.12.2024 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБ України), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомостей про кримінальні правопорушення (т. 1 а.с. 1).

На підставі протоколу автоматичного визначенні слідчого судді від 02.12.2024 вказану скаргу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 5).

Обґрунтування скарги

Як слідує зі скарги, 18.11.2024 ОСОБА_3 звернувся до НАБ України із заявою про корупційні кримінальні правопорушення, які, на його думку, вчинені керівником Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , його заступниками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , прокурором ОСОБА_8 та суддями Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Втім, усупереч вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, відображені в його заяві відомості не були внесені в ЄРДР та ОСОБА_3 , як заявнику, не надано відповідного витягу з реєстру.

ОСОБА_3 зауважив, що невнесення в ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення за указаною заявою позбавило його прав, гарантованих заявнику у кримінальному провадженні та прав викривача, передбачених ч. 2, 3 ст. 533 Закону України «Про запобігання корупції».

З урахуванням наведеного, ОСОБА_3 прохав слідчого суддю постановити ухвалу відповідно, якою зобов`язати уповноважену особу НАБ України виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України.

Позиції учасників справи

ОСОБА_3 та представник НАБ України, будучи належно повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не прибули.

Водночас, у своїй скарзі ОСОБА_3 прохав здійснити її розгляд у його відсутність.

20.12.2024 представник НАБ України ОСОБА_12 подав слідчому судді заперечення, у яких прохав здійснити розгляд скарги у його відсутність (т. 1 а.с. 17).

За наведених обставин та у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність осіб, які не прибули.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити з огляду на таке.

Підстави та порядок оскарження до слідчого судді рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначені § 1 Глави 26 КПК України (ст. 303?308).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявник може оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь?якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч. 4 ст. 214 КПК України).

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

У цьому контексті слідчий суддя зауважує, що кримінальним правопорушенням є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально?протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (ч. 1 ст. 1 КК України).

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовують до осіб, що їх вчинили (ч. 2 ст. 1 КК України).

У силу ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз у взаємозв`язку наведених норм матеріального (ст. 1, 2, 11 КК України) та процесуального (ст. 214 КПК України) законів свідчить про те, що критерієм для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування мають бути конкретні фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення.

Тобто підставою початку досудового розслідування є не будь?які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких вноситься до ЄРДР.

Зазначене цілком узгоджується із висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, наведеними у постановах від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), від 20.04.2023 (справа № 373/18/23).

Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь?якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Указане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 (справа № 818/1526/18) та від 24.04.2019 (справа № 818/15/18) зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як уже згадувалося, 02.12.2024 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи НАБ України, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання його заяви від 18.11.2024.

В указаній заяві ОСОБА_3 зазначив про те, що керівник Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , його заступники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , прокурор ОСОБА_8 та судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ст. 209, 364, 367 КК України.

А саме, за твердженнями заявника, згадані посадові особи Харківської обласної прокуратури розробили злочинну схему, за допомогою якої на підставі судових рішень вказаних суддів Харківського окружного адміністративного суду, отримали значні суми пенсійних виплат, що суперечить обмеженням, установленим чинним Законом України «Про прокуратуру».

Так, прокурори зверталися до обласного управління Пенсійного фонду України з проханням перерахувати їм пенсійне забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру» 2001 року (що втратив чинність), на що отримували відмову, яку оскаржували у Харківському окружному адміністративному судді. Водночас для того, щоб позовна заява потрапила на розгляд до конкретного судді, який заздалегідь обіцяв її задовольнити, зазначеними позивачами вчинялися маніпуляції з системою автоматизованого розподілу судових справ. Так, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неодноразово подавали до Харківського окружного адміністративного суду однакові за своїм змістом позовні заяви та відкликали їх доти, доки позовна заява не буде передана на розгляд суддям ОСОБА_9 , ОСОБА_10 чи ОСОБА_11 .

Про наведені обставини свідчить таке:

І. 09.04.2020 в інтересах керівника Харківської обласної прокурори ОСОБА_13 до суду подано дві позовні заяви про перерахунок пенсії, на підставі яких зареєстровані судові справи (1) № 520/4727/2020, що передана для розгляду судді ОСОБА_14 , (2) № 520/4728/2020, що передана судді ОСОБА_15 , втім 10.04.2024 відкликана позивачем.

01.04.2020 суддя ОСОБА_14 задовольнив позовну заяву та на підставі цього судового рішення за 2021?2023 роки ОСОБА_13 отримав пенсію у розмірі 1 827 231,00 грн;

ІІ. 22.01.2019 заступник керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 подав до суду три однакові позовні заяви про перерахунок пенсії, які підставі яких зареєстровані судові справи: (1) № 520/596/19, для розгляду якої визначено суддю ОСОБА_16 ; (2) № 520/598/19, що передана судді ОСОБА_17 ; (3) № 520/600/19 з визначенням судді ОСОБА_18 .

Усі три позовні заяви були повернуті позивачу.

31.01.2019 ОСОБА_5 подав ще три тотожні позовні заяви, за якими зареєстровані судові справи: (4) № 520/886/19, у якій визначено суддю ОСОБА_19 ; (5) № 520/887/19, що передана судді ОСОБА_20 ; (6) № 520/890/19, для розгляду якої визначено суддю ОСОБА_21 .

Ці позови також повернуто на підставі відкликання позовної заяви та подання аналогічного позову.

01.03.2019 ОСОБА_5 знову подав дві аналогічні позовні заяви, за якими зареєстровано справи: (7) № 520/2032/19 (суддя ОСОБА_11 ); (8) № 520/2034/19 (суддя ОСОБА_22 ), яка повернута у зв`язку з поданням аналогічного позову.

У справі № 520/2032/19 під головуванням судді ОСОБА_11 позовна заява задоволена.

На підставі цього судового рішення ОСОБА_5 за 2021?2023 роки отримав пенсію у розмірі 2 109 053,00 грн;

ІІІ. 05.02.2020 заступник керівника прокуратури ОСОБА_6 подав до суду позов про перерахунок пенсії, який зареєстровано у справі № 520/1510/2020 та визначено суддю ОСОБА_23 . Надалі цей позов відкликано.

19.02.2020 ОСОБА_6 подав дві однакові позовні заяви, за якими зареєстровано справи (1) № 520/2200/2020 (суддя ОСОБА_24 ), яка була відкликана, та (2) №520/2201/2020 (суддя ОСОБА_14 ), у якій задоволено позовну заяву.

На підставі цього рішення ОСОБА_6 у 2021?2023 роках отримав пенсію у розмірі 3 036 969,00 грн;

ІV. 15.01.2021 в інтересах заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 одночасно подано дві однакові позовні заяви, за якими зареєстровано справи (1) № 520/488/21 (суддя ОСОБА_21 ) та (2) № 520/489/21 (суддя ОСОБА_25 ).

16.01.2021 позивач відкликав обидві заяви.

18.01.2021 в інтересах ОСОБА_7 знову подано дві аналогічні позовні заяви, на підставі яких зареєстровані справи (3) № 520/557/21 (суддя ОСОБА_26 ) та (4) №520/558/21 (суддя ОСОБА_18 ), які також були відкликані 21.01.2021 та 22.01.2021.

26.01.2021 в інтересах ОСОБА_7 вчергове подані дві тотожні позовні заяви, за якими зареєстровані справи (5) № 520/1065/21 (суддя ОСОБА_26 ) та (6) № 520/1066/21 (суддя ОСОБА_19 ), які знов відкликані 28.01.2021року.

Тотожна ситуація мала місце у результаті подачі в інтересах ОСОБА_7 однакових позовних заяв 01.02.2021, за якими зареєстровано справи (7) № 520/1334/21 (суддя ОСОБА_27 ) та (8) № 520/1335/21 (суддя ОСОБА_28 )).

08.02.2021 в інтересах ОСОБА_7 знов подано до суду дві аналогічні позовні заяви, за якими зареєстровано справи (9) № 520/1872/21 (суддя ОСОБА_22 ), яка 10.02.2021 відкликана, та (10) № 520/1874/21 (суддя ОСОБА_9 ), у якій позов був задоволений.

На підставі цього рішення ОСОБА_7 за період 2021?2023 років отримав пенсію у розмірі 2 622 665,00 грн;

V. 11.11.2019 прокурор ОСОБА_8 подала позовну заяву про перерахунок пенсії, за якою зареєстровано (1) справу № 520/11989/19, для розгляду якої визначено суддю ОСОБА_29 . Але 13.11.2019 позовна заява заявницею була відкликана.

Того ж дня, 13.11.2019, ОСОБА_8 знову подала дві позовні заяви, за якими зареєстровані справи (2) № 520/12142/19 (суддя ОСОБА_17 ) та (3) № 520/12172/19 (суддя ОСОБА_21 ), які також були відкликані.

Наступного дня, 14.11.2019 ОСОБА_8 знову подала дві однакові позовні заяви, за якими зареєстровані справи (4) № 520/12180/19 (суддя ОСОБА_30 ) та (5) № 520/12222/19 (суддя ОСОБА_21 ), які відкликав 14.11.2019 та 15.11.2019.

Водночас, 15.11.2019 ОСОБА_8 вкотре подала позовну заяву, за якою зареєстровано справу (6) № 520/12257/19 та передано для розгляду судді ОСОБА_10 , який у решті позовні вимоги задовольнив.

На підставі цього судового рішення у 2021?2023 роках ОСОБА_8 отримав пенсію з розмірі 1 659 226,00 грн.

Отже, задля того, щоб позовна заява надійшла на розгляд «потрібному» судді ОСОБА_4 подав до суду 2 позови до одного відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, ОСОБА_5 - подав 8 таких позовів, ОСОБА_6 - 2 позови, ОСОБА_7 - 10 позовів, ОСОБА_8 - 6 позовних заяв.

Додатково ОСОБА_3 акцентував увагу на тому, що у 2024 році ОСОБА_8 призначено суддею Харківського районного суду Харківської області.

За викладених обставин, згаданими посадовими особами прокуратури за сприяння суддів отримано з бюджету Пенсійного фонду України більше 10 000 000,00 грн. Тоді як згідно з чинним Законом України «Про прокуратуру» пенсійне забезпечення одного прокурора за 2021?2023 роки мало становити не більше ніж 671 017,00 грн.

За твердженням заявника, переліченим позивачам та суддям було відомо, що у зазначений період за браком бюджетного фінансування Пенсійний Фонд України не мав можливості сплачувати судовий збір за подання апеляційних скарг на відповідні судові рішення. Тому позивачами вчинялися наведені маніпуляції з системою автоматизованого розподілу судових справ, бо інші судді Харківського окружного адміністративного суду у задоволенні аналогічних позовів відмовляли на законних підставах і оскарження цих рішення в апеляційної інстанції не мало позитивної перспективи.

Заявник зазначив, що вказані відомості він отримав з відкритих джерел, зокрема інтернет ресурсу «Судова влада України» та реєстру декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції.

20.12.2024 представник НАБ України подав письмові заперечення на скаргу ОСОБА_3 , у яких вказав про відсутність підстав для її задоволення. Зокрема, представник зауважив про те, що повідомлення ОСОБА_3 від 18.11.2024 не містить достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності НАБ України. Тому НАБ України, отримавши згадану заяву ОСОБА_3 , не вбачало підстав для внесення викладених у ній відомостей до ЄРДР, про що листом № 112?294/37766 від 20.12.2024 проінформувала заявника.

Втім, слідчий суддя вважає, що викладені у заяві ОСОБА_3 обставини свідчать про наявність достатніх переконливих підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Зокрема, звертають на себе увагу наведені обставини стосовно одночасного подання прокурорами та посадовими особами органу прокуратури до суду декількох однакових позовних заяв та їх систематичного відкликання допоки для розгляду справи в автоматичному режимі не буде визначено конкретного суддю.

На переконання слідчого судді наведені факти можуть свідчити про наявність в діях зазначених позивачів та суддів ознак кримінального правопорушення, зокрема передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Тому ці обставини заслуговують на перевірку засобами кримінального процесу.

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити та зобов`язати уповноважену особу НАБ України внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_3 від 18.11.2024.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення від 18.11.2024, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_31