УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 Справа №607/2158/25 Провадження №1-кс/607/703/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене начальником відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000078 від 05.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2025 старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000078 від 05.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту на належне підозрюваному ОСОБА_5 майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 64,3 кв.м., з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 000, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру загальною площею 65,9 кв.м., з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 00, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000078 від 05.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що дії ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні кваліфікуються, за: ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України (Стаття 358 в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011; із змінами, внесеними згідно із Законами № 1666-VIII від 06.10.2016, № 3342-IX від 23.08.2023) - незаконне підроблення посвідчення, яке видається установою, з метою використання його іншою особою та збут такого документа, вчинене організованою групою; ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 199 КК України (Стаття 199 із змінами, внесеними згідно із Законами № 5283-VI від 18.09.2012, № 71-VIII від 28.12.2014, № 738-IX від 19.06.2020) - збут незаконного виготовлених голографічних захисних елементів, вчинене організованою групою.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належать: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 64,3 кв.м., з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 000, за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира загальною площею 65,9 кв.м., з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 00, за адресою: АДРЕСА_2 .

За таких обставин та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий у клопотанні зазначає про необхідність у накладенні арешту на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 64,3 кв.м., з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 000, за адресою АДРЕСА_1 та квартиру загальною площею 65,9 кв.м., з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 00, за адресою АДРЕСА_2 , власником яких є ОСОБА_5 .

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала, просила задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

За приписами ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 05.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

29.01.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 199 КК України.

Санкцією ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 199 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Зі змісту долученої до клопотання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що квартира АДРЕСА_3 , належить на праві власності ОСОБА_5 .

Зі змісту долученої до клопотання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №409828703 від 27.01.2025 вбачається, що об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 000 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 .

Таким чином, доданими до клопотання документами слідчий довів, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, зокрема кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 199 КК України, санкція якого передбачає можливість застосування конфіскації майна як виду покарання, а також, що останній має у своїй власності майно, щодо арешту якого ставиться питання стороною обвинувачення у клопотанні.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання клопотання слідчого про арешт належних підозрюваному ОСОБА_5 житлового будинку та квартири підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна.

Також слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на таке майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, однак такий захід є тимчасовим. Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на належні підозрюваному ОСОБА_5 житловий будинок та квартиру відповідає критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з огляду на те, що таке майно за наслідками розгляду даного кримінального провадження судом може підлягати конфіскації як виду покарання.

Поряд з цим, при вирішенні даного клопотання слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається, у зв`язку з чим не знаходить правових підстав для арешту належного ОСОБА_5 майна шляхом заборони користування ним.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене начальником відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000078 від 05.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 64,3 кв.м., з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 000, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру загальною площею 65,9 кв.м., з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 00, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони їх відчуження та розпорядження ними.

В іншій частині клопотання слідчого відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6