УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001174 від 17 листопада 2024 року , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 263, частиною 5 статті 27 частиною 2 статті 258 Кримінального кодексу України відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Короваї Гребінківського району Полтавської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не є інвалідом І чи ІІ групи, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, раніше не судимий, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду міста Києва подано клопотання слідчого, погоджене з прокурором, в порядку статті 40 КПК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0001174 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2024р. за підозрою ОСОБА_8 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, а також за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 263, ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 258 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Слідчий суддя перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в межах досудового розслідування якого було подано клопотання та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думку підозрюваного, захисника та прокурора, встановив наступне.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам статті 184 КПК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001174 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2024р. за підозрою ОСОБА_8 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, а також за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 263, ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що усупереч вимогам чинного законодавства, у період з 01.11.2024 по 05.12.2024, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на придбання, носіння, зберігання та передачу бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше серпня 2024 року до ОСОБА_5 у месенджері «Телеграм» до якого прив`язаний його мобільний номер телефону НОМЕР_1 з ім`ям користувача « ОСОБА_9 », надішла спам-розсилка від невідомого спам-акканута, в якій йшлося про шляхи заробітку. Там я перейшов за посиланням ОСОБА_5 перейшов в особистий час з невстановленою особою з ніком « ОСОБА_10 », номер телефону якої не відображався. Під час спілкування з вказаною особою ОСОБА_5 отримував від останнього різного роду пропозиції, предметом яких було виконання незаконних завдань за грошову винагороду.

В листопаді 2024 року, в ході спілкування з вищевказаним абонентом умесенджері «Телеграм» вказаний абонент надіслав повідомлення, в якому зазначив, що є пропозиція підробітку у вигляді перевезення вантажу. Вказана пропозиція зацікавила ОСОБА_5 та він розпочав цікавитись які умови даного завдання. Так, невідомий абонент повідомив, що необхідно забрати з одного місця певний вантаж та перекласти його в інше місце. Погодившись виконати таке завдання ОСОБА_5 дізнався від останнього, що предметом, який треба перемістити з одного місця в інше є граната. За вказане завдання ОСОБА_5 була обіцяна грошова винагорода в розмірі 100 доларів США. Після цього, ОСОБА_5 були надіслані в месенджері «телеграм» координати місцевості де необхідно відшукати гаранту. Так, слідуючи вказаним координатам ОСОБА_5 вирушив з місця свого проживання - АДРЕСА_1 в район станції метро «Позняки». Доїхав за допомогою метрополітену та вийшов на вказаній станції. Після цього, слідуючи координатам я на маршрутному таксі № 22 прослідував в район Озер. Надалі, ввівши надіслані мені координати, за допомогою геолокації в мобільному телефоні, останній вийшов до необхідної місцевості - паркової зони. Там, зорієнтувавшись за надісланими йому фотознімками він віднайшов гранату «Ф-1», яка містилась в чорному пластиковому ящику (корпус гранати був окремо від запалу, а також вони були замотані у пергамент). В свою чергу ОСОБА_5 відзвітувався своєму замовникові, що віднайшов гранату. За наслідком вказаних дій замовник запропонував ОСОБА_5 самостійно визначитись з новим місцем приховування гранати, після чого останній обрав таким місцем «Совські пруди», асаме ділянку місцевості з приблизними координатами 50.4061743, 30.4820961. Діставшись до вказаного місця пішки, підійшовши до струмка, під наявним там деревом ОСОБА_5 й заховав гранату. Місце нового приховування даної гранати він сфотографував та зберіг за допомогою локації координати, після чого надіслав вказанеі відомості невідомій вищевказаній особі в месенджері «Телеграм». За виконання вказаного завдання ОСОБА_5 отримав на свій крипто гаманець грошову винагороду в розмірі близька 100 доларів США. Вказані кошти останній в подальшому вивів на свою банківську картку.

Приблизно через пару тижнів вищевказаний невідомий абонент знов написав в месенджері «Телеграм» ОСОБА_5 , що є нове завдання, метою якого є отримання та зміна місця розташування нового вантажу, який буде вже більшим ніж минулого разу. Останній погодився виконати вказане завдання та попрямував за наданими йому вказаним абонентом координатами. Для переміщення до місця схованки вантажу ОСОБА_5 скористався службою таксі «БОЛТ», яке я викликав зі свого мобільного телефону за допомогою мобільного додатку. Так, місцем схованки виявилась ділянка місцевості, розташована неподалік від того місця, де й минулого разу. Вийшовши з автомобіля служби таксі ОСОБА_11 попрямував до відповідного місця, слідуючи надісланим йому координатам та орієнтуючись по отриманим від замовника фотознімкам місцевості. З наданої замовником інформації вантаж був заритий в землі. Віднайшовши відповідне місце за фотозніками ОСОБА_5 знайшов палку та відрив захований вантаж, що являв собою білий мішок, в якому містились тратилові шашки та гранати. Вказаний мішок ОСОБА_5 помістив його в спортивну сумку, яку попередньо підготував та взяв з собою для транспортування вказаних предметів. Після цього, відзвітувавшись замовникові про факт знайдення вказаних гаранта та тратилових шашок, ОСОБА_5 отримав від останнього прохання про тимчасове зберігання вказаних предметів в ОСОБА_5 .

Так, слідуючи вказівками вказаного невідомого абонента ОСОБА_5 вирішив забрати вищевказані предмети до себе додому та зберігати за місцем свого проживання, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , як в квартирі так й прилеглому до неї самостійно захопленому приміщенні. У зв`язку з цим, діючи на виконання даного злочинного умислу, направленого на незаконне носінні, зберігання бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, розуміючи протиправність своїх дій, ОСОБА_5 за допомогою мобільного додатку таксі служби «БОЛТ» викликав таксі та попрямував до себе додому. Перебуваючи в себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , як в квартирі так й прилеглому до неї самостійно захопленому приміщенні, останній почав незаконно зберігати вищевказані предмети.

За результатами проведеного обшуку 05.12.2024 за адресою проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 , як в квартирі так й прилеглому до неї самостійно захопленому приміщенні, було виявлено та вилучено ряд предметів.

Згідно з актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 05.12.2024, а також довідок про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 05.12.2024, складених співробітниками Управління вибухотехнічної служби ГУ НП у м. Києві, вищевказані виявлені предмети є вибухонебезпечними .

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у придбанні, носінні, зберіганні та передачі бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , набувши, перенісши та в подальшому зберігаючи гранату Ф-1, без передбаченого законом дозволу, будучи обізнаним, що вказаний вибуховий пристрій призначений для фізичної ліквідації осіб, шляхом вчинення вибуху, в листопаді 2024 року, отримав завдання від невстановлених досудовим розслідуванням осіб в месенджері «Telegram» заховати вказану гранату у невстановленому місці на території міста Києва. Виконуючи вказане завдання ОСОБА_5 вирішив заховати гранату на ділянці місцевості з приблизними координатами 50.4068645, 30.4837245, біля вул. Колоскової у Голосіївському районі м. Києва, з метою подальшої її передачі іншій особі для використання нею з протиправною метою, а саме вчинення вибуху, спрямованого на ліквідацію осіб, на що ОСОБА_5 погодився, тим самим вступивши в попередню змову, з метою вчинення терористичного акту.

Так, не пізніше 16.11.2024 у ОСОБА_5 виник умисел на пособництво у вчиненні терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створив небезпеку для життя та здоров`я людей, призвів до заподіяння значної майнової шкоди та був вчинений з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

Діючи на виконання злочинного задуму ОСОБА_5 , вирушивши від місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 до ділянки місцевості з приблизними координатами 50.4068645, 30.4837245, біля вул. Колоскової у Голосіївському районі м. Києва. Прибувши ввечері того ж дня за вказаною адресою, ОСОБА_5 пройшов до струмка, розташованого в лісовій місцевості, де побачивши повалене дерево, визначився із місцем приховування гранати, а саме під вказаним поваленим деревом. Підійшовши до даного місця, ОСОБА_5 дістав з кишені корпус гранати Ф-1 та запал, що були запаковані окремо в аркуші пергаменту, після чого помісти їх під вказане дерево. Надалі, останній зробив декілька фотознімків місця приховування гранати з запалом, які надіслав невстановленій особі у месенджері «Telegram». Після цього ОСОБА_5 прослідував до себе додому. Відзвітувавшись вказаній невстановленій особі про факт приховування гранати, за що в подальшому отримав грошову винагороду у розмірі 100 доларів США, яку вказана особа перерахувал на його електронний гаманець.

Після цього, в цей же день, інформацію щодо приховування зазначеної гранати у вказаному місці отримав від невстановлених осіб, громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завербований останніми для вчинення терористичного акту.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.11.2024 невстановлені досудовим розслідуванням особи, з яким вступ у злочинну змову ОСОБА_8 для вчинення терористичного акту, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, використовуючи невстановлений технічний пристрій з можливістю входу до Інтернет-мережі, а також установчі дані третьої особи - громадянина Молдови ОСОБА_12 (використовуючи месенджер «Telegram», де він підписаний як « ОСОБА_13 » № НОМЕР_2 з ім`ям користувача « ОСОБА_14 »), здійснили вхід на інтернет-сайт «Airbnb.com», де шляхом пошуку виявили оголошення щодо здачі в оренду квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є громадянка України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після цього вказані особи здійснили миттєве бронювання вказаної квартири через зазначений Інтернет-сайт для проживання на період часу з 15.11.2024 по 19.11.2024. Про факт оренди вищевказаної квартири невстановлені особи у цього ж дня повідомили ОСОБА_8 . В свою чергу останній, взявши з собою заздалегідь придбані знаряддя злочину, серед яких також гранату «Ф-1», прибув 16.11.2024 до вказаної квартири.

В подальшому, того ж дня, перебуваючи у вказаній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , останній, використовуючи засоби конспірації у вигляді гумових рукавичок, бахіл та балаклави, з метою уникнення можливості залишення слідів вчинення злочину вкрутив саморіз в нижню частину стіни в коридорі ліворуч при вході в квартиру, на який намотав дріт, який протягнув перпендикулярно входу в коридор. У вказаному місці, ОСОБА_8 розташував гранату «Ф-1», від якої від`єднав кільце та поклав гранату на спускову скобу запалу, внаслідок чого остання під власною вагою не здетонувала, утримуючи таким чином спускову скобу. До гранати останній прив`язав вищевказаний дріт. Таким чином, останній виготовив саморобний вибуховий пристрій у формі так званої «розтяжки», який мав здетонувати при фізичному впливі ноги особи на дріт, шляхом зсуву гранати з місця розташування, що призвело б до відокремлення важіля від запалу «УЗРГМ», тобто принципу детонування вказаної гранати.

Так, обладнавши вхід в квартиру вибуховим пристроєм, для реалізації свого злочинного задуму, ОСОБА_8 повідомив про це у невстановлений спосіб осіб, з якими вступив у злочинну змову. Вказані невстановлені особи, будучи повідомленими ОСОБА_8 про факт обладнання ним вищевказаної квартири вибуховим пристроєм, залучили до виконання вказаного злочину невстановлену досудовим розслідуванням особу жіночої статі, яка мала зателефонувати до поліції та шляхом заздалегідь неправдивого повідомлення про злочин у формі домашнього насильства, викликати представників Національної поліції.

Так, 17.11.2024 приблизно об 10 год. 25 хв., діючи на виконання вказаного злочинного плану, використовуючи невстановлений мобільний телефон із сім-карткою НОМЕР_3 , невстановлена особа жіночої статі зателефонувала до чергової частини Печерського УП ГУНП у м. Києві, під час чого повідомила про факт її побиття невстановленою особою чоловічої статі, зазначивши, що сама переховується від нього у ванній кімнаті. З метою попередження факту домашнього насильства за вказаною адресою було надіслано наряд поліції у складі двох співробітників Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Прибувши 17.11.2024 об 10 год. 38 хв. за адресою: м. Київ, Печерський узвіз, 6, співробітники поліції зайшли в під`їзд та піднялись на другий поверх, де праворуч розташована квартира АДРЕСА_3 . Зателефонувавши за вищевказаним номером телефону НОМЕР_3 співробітники поліції повідомили про своє прибуття вказаній жінці, яка в ході розмови прохала про допомогу та мала всі ознаки потерпілої, що було чутно з її голосу - плач та нервозність. Також остання повідомила, що двері в квартиру відчинені та співробітники поліції можуть зайти до квартири. Відчинивши двері квартири АДРЕСА_3 та увійшовши до коридору даної квартири, ОСОБА_16 , який слідував першим, зачепив протягнутий перпендикулярно входу дріт, що вів до гранати, за наслідком чого дріт потягнув за прив`язане до нього кільке гранати, яке від`єдналось та спричинило відокремлення важіля від запалу «УЗРГМ», що призвело до початку детонування гранати. В свою чергу граната, після від`єднання від неї важіля запалу «УЗРГМ», висвободилась з місця розташування та перекатилась на середину коридору. Побачивши під ногами гранату ОСОБА_16 вигукнув «ГРАНАТА», після чого він та ОСОБА_17 невідкладно покинули приміщення квартири, за наслідком чого пролунав вибух.

Так, ОСОБА_5 , своїми діями, шляхом надання засобу вчинення злочину у вигляді гранати «Ф-1», сприяв вчиненню терористичного акту ОСОБА_8 , передбачаючи всі можливі негативні наслідки у вигляді загибелі людей, майнової шкоди, залякування населення, порушення громадської безпеки та бажаючи їх настання.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у пособництві до вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створив небезпеку для життя та здоров`я людей, призвів до заподіяння значної майнової шкоди та був вчинений з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 258 КК України.

05.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 258 КК України.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання, у тому числі у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавленням волі, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених статтею 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення; незаконного впливу свідків, у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи особу підозрюваного, просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту..

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, а також кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 263, ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 258 КК України.

Відповідно до статті 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, а також кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 263, ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 258 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які долучені до матеріалів клопотання, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, під час судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування, знищення, сховати або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення; незаконного впливу свідків, у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні даного злочину за викладених у клопотанні обставин.

Так, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання, у тому числі у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавленням волі, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу, тому слідчий суддя вважає, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків.

На переконання слідчого судді, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити дане.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у виді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є - тримання під вартою.

Згідно частини 6 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, та національного законодавства України, а також враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, його майновий та сімейний стан, обставини вчинення ним кримінального правопорушення, оскільки дане правопорушення вчинене в період дії воєнного стану України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та вимог частини 6 статі 176 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, згідно частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини ймовірного вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, безпосередньо дослідивши додані до клопотання документи і досліджені в судовому засіданні, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 196, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 11 години 00 хвилин 05 грудня 2024 року.

Строк дії ухвали - 11 година 00 хвилин 02 лютого 2025 року.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити родичів ОСОБА_5 про взяття його під варту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1