Ухвала

про залишення скарги без руху

17 березня 2025 року

м. Київ

справа № 182/2548/23

провадження № 51-914 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Нікопольського міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року стосовно ОСОБА_5 ,

встановив:

Вироком Нікопольського міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2024 року засуджено ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі- КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Також цим вироком засуджено ОСОБА_6 , судові рішення щодо якого у касаційному порядку не оскаржуються.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року вирок Нікопольського міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2024 року залишено без змін.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник ОСОБА_4 не погоджується із судовими рішеннями стосовно засудженого ОСОБА_5 та просить вирок Нікопольського міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року скасувати та закрити кримінальне провадження.

Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов до висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, у касаційній скарзі мають бути зазначені обґрунтування вимог до суду касаційної інстанції з урахуванням підстав для скасування або зміни судових рішень, передбачених у ст. 438 КПК.

Однак, наведених вимог кримінального процесуального закону захисник не дотримався.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

У касаційній скарзі захисник серед іншого також фактично просить надати доказам іншу оцінку, ніж ту, яку їм надали суди першої та апеляційної інстанцій, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що, з огляду на положення, передбачені ст. 438 КПК, не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Захисник, убачаючи можливість закриття кримінального провадження, у тому числі з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, не звернув уваги на те, що касаційний суд не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу і має право скасувати обвинувальний вирок із закриттям кримінального провадження за умови, що обставини в ньому досліджені всебічно, повно й об`єктивно.

Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених ст. 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне встановити захиснику строк для усунення недоліків у п`ятнадцять днів з моменту отримання ним ухвали про залишення поданої касаційної скарги без руху.

При повторному зверненні до суду захисником ОСОБА_4 має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.

З урахуванням наведеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Нікопольського міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року стосовно ОСОБА_5 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3