Справа № 606/883/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000200, внесеного 29.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Мужилів Підгаєцького району Тернопільської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2021 біля 20 год 00 хв. водій ОСОБА_3 керуючи технічно справним автопоїздом у складі вантажного автомобіля «КАМАЗ-5320» реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепа «ГКБ-8551» реєстраційний номер НОМЕР_2 , без пасажирів, із вантажем вагою 13,2 тони кукурудзи, здійснював рух польовою дорогою, що неподалік с. Панталиха Тернопільського району Тернопільської області в напрямку перехрестя з автомобільною дорогою сполученням «Галич-Підгайці-Сатанів-Городок», що проходить через с. Панталиха.

При наближенні до перехрестя вказаної автодороги та польової дороги, якою він рухався, водій ОСОБА_3 не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями (надалі Правил дорожнього руху або ПДР), а також вимоги, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30.06.1993), які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

В процесі виконання маневру виїзду праворуч з другорядної польової дороги на головну дорогу - автодорогу сполученням «Галич-Підгайці-Сатанів-Городок», водій ОСОБА_3 , не врахував габарити керованого автопоїзда та застосував такі прийоми керування транспортним засобом та швидкість руху, які не дозволяли йому постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним у конкретних дорожніх умовах, обстановці, внаслідок чого виїхавши на головну автомобільну дорогу, а саме спочатку на смугу руху в напрямку м. Теребовля, по якій і планував подальший рух, допустив подальший виїзд як керованого вантажного автомобіля «КАМАЗ-5320» так і надалі причепа «ГКБ-8551» на зустрічну відносно свого напрямку смугу руху до с. Соснів Тернопільського району Тернопільської області, при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим грубо порушив вимоги пунктів: 1.10 (в частині визначення поняття «маневрування (маневр)», і належного виконання його вимог), 10.1, а також вимоги пунктів: 10.5, 10.6 Правил дорожнього руху, які зобов`язували його при виїзді з перехрещення проїзних частин забезпечити рух керованого транспортного засобу в межах своєї смуги руху, без виїзду на зустрічну смугу руху, а за умови такого виїзду (через габарити керованого автопоїзда) виконати даний маневр таким чином, щоб це не створило небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, які зокрема рухаються по головній дорозі в межах перехрестя, і у разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, йому було слід звернутися за допомогою до інших осіб, що останній не зробив.

Під час виконання описаного маневру водієм ОСОБА_3 , головною дорогою, а саме автодорогою сполученням «Галич-Підгайці-Сатанів-Городок» в межах с. Панталиха, у напрямку від м. Теребовля Тернопільського району Тернопільської області до с. Соснів Тернопільського району Тернопільської області, наближаючись до перехрестя з польовою дорогою, рухався технічно справний автомобіль «ГАЗ-33023-414» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався із пасажиром ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без вантажу, в межах своєї смуги руху.

Після виїзду на зустрічну смугу, а саме смугу руху до с. Соснів Тернопільського району Тернопільської області, в межах вказаного перехрестя водій ОСОБА_3 , не забезпечивши безпеку дорожнього руху та порушуючи вимоги пунктів: 1.10 (в частині визначення поняття «дати дорогу», і належного виконання його вимог), 11.3, 16.11 ПДР, не надав перевагу в русі автомобілю «ГАЗ-33023-414» р.н. НОМЕР_3 , який рухався в межах своєї смуги руху, саме головною дорогою, як наслідок допустив зіткнення в межах смуги руху до с. Соснів лівої частини керованого причепа «ГКБ-8551» р.н. НОМЕР_2 з передньою лівою частиною автомобіля «ГАЗ-33023-414» р.н. НОМЕР_3 , водій якого ОСОБА_6 , з моменту виникнення небезпеки для свого руху (виїзду причепа «ГКБ-8551» р.н. НОМЕР_2 у складі автопоїзда на зустрічну смугу руху), не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути зустрічного зіткнення вказаних транспортних засобів, тому у його діях відсутні порушення вимог зокрема пунктів: 1.10 (в частині визначення поняття: «небезпека для руху», і належного виконання його вимог), 12.3 Правил дорожнього руху, які б перебували в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок зіткнення причепа «ГКБ-8551» р.н. НОМЕР_2 та автомобіля «ГАЗ-33023-414» р.н. НОМЕР_3 , вказаний автомобіль відкинуло праворуч відносно напрямку його руху і даний транспортний засіб в некерованому стані (поза волею його водія) виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя автодороги, після чого перекинувся на бокову частину.

За короткий проміжок часу після даного зіткнення транспортних засобів, автодорогою сполученням «Галич-Підгайці-Сатанів-Городок» в межах с. Панталиха, у напрямку від м. Теребовля Тернопільського району Тернопільської області до с. Соснів Тернопільського району Тернопільської області, наближаючись до перехрестя з польовою дорогою, рухався технічно справний автомобіль «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рухався із двома пасажирами, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без вантажу, в межах своєї смуги руху.

При наближенні автомобіля «ВАЗ-21063» р.н. НОМЕР_4 вже до нерухомого автопоїзда у складі вантажного автомобіля «КАМАЗ-5320» р.н. НОМЕР_1 , який стояв в межах смуги руху в напрямку м. Теребовля та причепа «ГКБ-8551» р.н. НОМЕР_2 , задня ліва частина якого знаходилась на смузі руху в напрямку с. Соснів Тернопільського району Тернопільської області, водій автомобіля «ВАЗ-21063», ОСОБА_8 , реагуючи на перешкоду для свого руху в межах займаної смуги, з метою уникнення зіткнення керованого автомобіля з лівою частиною причепа «ГКБ-8551», яке не виключалось б, застосував екстрене гальмування та змінив напрямок свого руху праворуч, внаслідок чого у подальшому виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя автодороги де в цей час в перекинутому стані знаходився пошкоджений автомобіль «ГАЗ-33023-414» р.н. НОМЕР_3 , де допустив зіткнення передньої частини автомобіля «ВАЗ-21063» р.н. НОМЕР_4 з нерухомим автомобілем «ГАЗ-33023-414» р.н. НОМЕР_3 . З моменту виникнення перешкоди для свого руху (саме з моменту настання конкретної видимості причепа «ГКБ-8551» в межах смуги свого руху), водій автомобіля «ВАЗ-21063» р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_8 , не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути зіткнення вказаних транспортних засобів, тому у його діях відсутні порушення вимог зокрема пунктів: 1.10 (в частині визначення поняття: «перешкода для руху», і належного виконання його вимог), 12.3 Правил дорожнього руху, які б перебували в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, а також не міг здійснити безпечний об`їзд перешкоди так як в цей час на смузі зустрічного руху для його напрямку розташовувався вантажний автомобіль «КАМАЗ-5320» р.н. НОМЕР_1 , тому його виїзд за межі проїзної частини дороги і подальше зіткнення з автомобілем «ГАЗ-33023-414», були спровоковані грубим порушенням вимог ПДР водієм автопоїзда ОСОБА_3 , які описані вище, і такими своїми діями водій ОСОБА_3 , створив водію автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_8 небезпечну дорожню ситуацію, відповідно останній перебував в аварійній дорожній ситуації (обстановці) при якій дії водія транспортного засобу вимогами Правил дорожнього руху не регламентуються.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди отримали тілесні ушкодження наступні її учасники:

- водій автомобіля «ГАЗ-33023-414» р.н. НОМЕР_3 - ОСОБА_6 , у вигляді закритої травми грудної клітки у вигляді переломів 3-7-го лівих і 3-го правого ребер та акроміального відростка лопатки, що супроводжувались розвитком лівобічного пневмотораксу (накопичення повітря і крові у грудній порожнині) та забиття лівої легені, які не були небезпечними для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжувалися тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п. п. 2.2.1, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995);

- пасажир автомобіля «ВАЗ-21063» р.н. НОМЕР_4 - ОСОБА_10 , у вигляді закритого багатоуламкового перелому нижньої третини діалізу (тіла) правої плечової кістки, які не були небезпечними для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжувалися тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п. п. 2.2.1, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», «дати дорогу», «маневрування (маневр)» і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 10.1, 10.5, 10.6, 11.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями, а також вимог які наведені у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30.06.1993) перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав, зазначив, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення.

По суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що 28.10.2021 ввечері обвинувачений на своєму транспортному засобі КАМАЗ з причепом разом із ОСОБА_11 , який керував таким же транспортним засобом, здійснювали перевезення зерна кукурудзи з с.Панталиха в напрямку м.Теребовля. Першим із поля (з другорядної дороги) виїхав транспортний засіб під керуванням ОСОБА_11 , за ним їхав КАМАЗ з причепом під керуванням ОСОБА_3 . Обвинувачений зазначив, що він не порушував ПДР, при виїзді автопоїзда під його керуванням з другорядної дороги (з поля) він не допускав виїзду на смугу зустрічного руху, оскільки при виїзді з поля узбіччя широке - близько 2 метрів, ширина однієї смуги руху близько 3 метрів, довжина його транспортного засобу з причепом близько 14 метрів, виїзд будо здійснено під кутом, не різко, на малій швидкості. Після виїзду з повороту КАМАЗ ОСОБА_3 повільно проїхав десь 100 м як в нього в`їхав автомобіль ГАЗ. Обвинувачений зазначив, що на ділянці дороги перед зіткненням є затяжний поворот- з сторони руху обвинуваченого дорога завертала праворуч, а з боку транспортного засобу ГАЗ ліворуч, поворот саме там, де перебував автопоїзд під керуванням ОСОБА_11 , тобто декілька метрів перед автопоїздом ОСОБА_3 , а там, де був причеп автопоїзда ОСОБА_3 - дорога вже пряма.

Обвинувачений зазначив, що автомобіль ГАЗ в`їхав в кут причепа автопоїзда ОСОБА_3 , який перебував на своїй смузі руху, збив завіси на борті, далі вдарив в колесо, розрізав його, від удару в причепа вибило вісь, причіп перехилило на сторону, при цьому, КАМАЗ ще повільно рухався, внаслідок чого причіп опинився на смузі зустрічного руху, кукурудза розсипалась по дорозі. Автомобіль ГАЗ внаслідок удару опинився перевернутим на узбіччі дороги. Надалі ОСОБА_3 зупинив КАМАЗ і вийшов з нього, в цей момент їхав автомобіль ВАЗ, почав гальмувати по кукурудзі і щоб не врізатись в причіп звернув вправо на узбіччя, де в`їхав в автомобіль ГАЗ, який був перевернутий. Потім ОСОБА_3 допомагав витягувати людей з перевернутого автомобіля.

На думку обвинуваченого, причиною ДТП був затяжний поворот дороги та велика швидкість автомобіля ГАЗ, якого занесло вправо, щоб вирівняти авто водій звернув вліво і в`їхав у причіп автопоїзда під керуванням ОСОБА_3 .

Також, обвинувачений додав, що, коли проводили слідчий експеримент він перший раз виїхав так як було, тобто, без заїзду на зустрічну смугу руху, але тоді фіксації не проводили, а вже другий раз обвинувачений заїхав на зустрічну смугу руху, так як вказав йому слідчий, і тоді вже здійснювали фотофіксацію. Щодо понятих, то один з них - ОСОБА_12 був присутній при проведенні слідчого експерименту, а іншого понятого привели вже пізніше, щоб останній підписав документи.

Щодо заявлених цивільних позовів обвинувачений заперечив та не визнав їх.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, винуватість ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 28.10.2021 близько 20 год їхав із пасажиром ОСОБА_7 на автомобілі ГАЗ з м.Копичинці до м.Бережани з роботи, працював водієм. Дорога була сухою, потерпілий швидкісний режим не порушував, їхав із швидкістю до 60 км/год з увімкненим ближнім світлом фар. ОСОБА_6 зазначив, що одразу за с.Тютьків десь за 3 км до ДТП він обігнав автомобіль ВАЗ, інших транспортних засобів до того як він побачив перший КАМАЗ не було. Ця ділянка дороги була з легким поворотом, розмітка - суцільна лінія. Далі потерпілий побачив на зустрічній смузі світло фар автомобіля КАМАЗ, який був із причепом, розминувся з ним. Потім побачив світло фар іншого автомобіля КАМАЗ. Коли КАМАЗ під керуванням обвинуваченого виїхав з другорядної дороги потерпілий не бачив. Після того як ОСОБА_6 проїхав КАМАЗ під керуванням ОСОБА_3 , то переключив на дальнє світло фар і одразу врізався в причіп Камаза, який був на смузі руху потерпілого, причіп був без габаритів. Автомобіль ГАЗ під керуванням потерпілого лівою частиною в`їхав в задню частину автопоїзда, удар був в ліву вісь причепа, який задньою частиною був на смузі руху ОСОБА_6 .. Від удару автомобіль ГАЗ перевернувся на правий бік. Через кілька хвилин у автомобіль ГАЗ ззаду в`їхав автомобіль ВАЗ, за кермом якого був чоловік, також були два пасажири. За наслідками ДТП госпіталізували потерпілого ОСОБА_6 і жінку, яка була пасажиром автомобіля ВАЗ. На стаціонарному лікуванні потерпілий був майже два тижні, за цей час ОСОБА_3 пробачення не просив. Потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що має претензії до обвинуваченого та підтримує заявлений ним цивільний позов.

Потерпілою ОСОБА_10 було подано до суду заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, щодо міри покарання покладається на думку суду, підтримує заявлений нею цивільний позов.

Свідок ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в судовому засіданні даючи показання суду повідомив, що під кінець жовтня 2021 року вони з ОСОБА_3 здійснювали перевезення кукурудзи, їздили на автомобілях КАМАЗ з причепами. В день ДТП свідок керуючи автомобілем КАМАЗ з причепом виїхав з поля (другорядної дороги) на головну. Свідок вказує, що при виїзді праворуч на головну дорогу його автопоїзд на зустрічну смугу руху не виїжджав, на момент виїзду бачив далеко на зустрічній два автомобілі. За свідком їхав обвинувачений. Після виїзду на головну дорогу свідок мав знову повертати на польову дорогу ліворуч. З моменту виїзду на головну дорогу до повороту ліворуч проїхав близько 150-200 м. Далі на ділянці дороги затяжний поворот вправо, суцільна лінія розмітки. Коли автопоїзд ОСОБА_11 доїхав до повороту на поле, свідок включив лівий поворот, пропустив два легкових авто ГАЗ і ВАЗ, які їхали на малій дистанції між собою. Після того як проїхав ВАЗ свідок здійснив поворот ліворуч. Моменту зіткнення автомобілів свідок не бачив. Також, ОСОБА_11 вказав, що у автопоїзда ОСОБА_3 як і у автопоїзда свідка спереду причепа та на його борті освітлювальних приладів немає, тільки ззаду причепа є ліхтарі та підсвітка номеру. Після ДТП задня вісь причепа автопоїзда ОСОБА_3 була на зустрічній смузі руху.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомив, що з ОСОБА_6 знайомий давно по роботі. 28.10.2021 ввечері їхав з останнім в автомобілі ГАЗ з м.Хоростків в м.Бережани, повертались з роботи. За кермом був ОСОБА_6 .. Як проїхали м.Теребовля свідок задрімав і самого моменту ДТП з причепом автомобіля КАМАЗ не бачив, прокинувся вже від удару. Внаслідок ДТП кабіну автомобіля ГАЗ зірвало з кріплення і перекинуло на праву сторону, знизу був свідок, біля нього був ОСОБА_6 .. Свідок вибив лобове скло і вибрався з автомобіля. ДТП сталась майже на виїзді з с.Панталиха. Коли свідок відійшов від шоку, то побачив, що в автомобіль ГАЗ в`їхав ще автомобіль ВАЗ, в якому були люди. ОСОБА_7 ушкоджень не отримав, а ОСОБА_6 швидка забрала в лікарню. На місце ДТП приїхали працівники поліції та здійснювали фіксацію ДТП, на той час ніхто транспортні засоби не переміщував. Потім за свідком приїхав інший автомобіль і він поїхав у м.Бережани.

Свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в судовому засіданні даючи показання суду повідомив, що він є чоловіком потерпілої ОСОБА_10 28.10.2021 близько 20 год керував автомобілем ВАЗ 2106, їхав з с.Тютьків до с. Золотники, з ним їхали його дружина ОСОБА_10 та дочка ОСОБА_9 . Дорога була сухою, їхав зі швидкістю близько 60 км/год, бо там населений пункт. Свідок вказав, що перед населеним пунктом його обігнав автомобіль ГАЗ, який їхав до 70 км/год, швидше не їхав. Далі десь до 1 хв., тобто за 1-1,5 км побачив світло фар від першого автомобіля КАМАЗ. Як доїхав до нього, то бачив, що КАМАЗ був з причепом, стояв перед поворотом ліворуч із увімкненим лівим сигналом повороту і пропускав автомобіль свідка. Дорожня розмітка була - суцільна лінія, там де повертав перший КАМАЗ - перервана, там де стояв перший КАМАЗ дорога заокругленої форми, ще населений пункт. Після того як свідок проїхав перший КАМАЗ, за декілька метрів побачив фари другого автомобіля КАМАЗ і далі на своїй смузі руху побачив порох, дим, перехилений причіп з кукурудзою, кукурудза була розсипана по дорозі. Автомобіль свідка несло по кукурудзі під причіп. Свідок щоб уникнути зіткнення звернув в поле і врізався в автомобіль ГАЗ, який вже лежав на узбіччі на боці, побитий, порваний на три частини. Дружина свідка ОСОБА_10 сиділа збоку біля свідка і внаслідок ДТП отримала перелом руки. Моменту ДТП автомобілів ГАЗ та КАМАЗ свідок не бачив. При цьому, ОСОБА_8 додав, що після ДТП передня частина причепа КАМАЗу ОСОБА_3 була на своїй смузі руху біля осьової лінії, а задня на зустрічній.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомила, що вона є дочкою потерпілої та свідка ОСОБА_8 , 28.10.2021 близько 20 год їхала у якості пасажира в автомобілі ВАЗ під керуванням ОСОБА_8 . Перед с.Панталиха їхній автомобіль обігнав автомобіль ГАЗ. Моменту ДТП свідок не бачила, оскільки була на задньому сидінні і дивилась в телефон. Удар почула, але не бачила. Потім свідок побачила, що їхній автомобіль ВАЗ в`їхав в автомобіль ГАЗ, який лежав перевернутий на узбіччі, а на смузі їхнього руху був причіп автомобіля КАМАЗ і розсипана з нього кукурудза, був пил, дим, нічого не було видно. Одразу після ДТП свідок із матір`ю - ОСОБА_10 , яка отримала тілесні ушкодження, поїхала у лікарню.

Також винуватість ОСОБА_3 підтверджується зібраними та дослідженими під час судового розгляду належними та допустимими письмовими доказами, а саме:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з план - схемою та фототаблицями від 28.10.2021, згідно з яким оглянуто місце вчинення ДТП, яке знаходиться на автодорозі «Галич-Підгайці-Сатанів-Городок», а саме в с.Панталиха, описано ділянку місцевості, на якій мало місце ДТП, зокрема, вказано, що автодорога пряма в плані, автодорога складається з двох смуг руху в різні напрямки, яка переділена суцільною лінією дорожньої розмітки. Оглядовість нічим не обмежена, дозволена швидкість руху до 50 км/год в межах населеного пункту. Також, зафіксовано місце розташування транспортних засобів, описана слідова інформація, пошкодження транспортних засобів, вилучено транспортні засоби КАМАЗ з причепом, ВАЗ та ГАЗ (т.2 а.с. 20-23, 25-28);

Щодо заперечень захисника з приводу того, що у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зазначено, що автодорога пряма, хоча дорога перед ДТП була заокруглена, на що вказували свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , що не відображено у протоколі та схемі ДТП, а також, що ОСОБА_3 не було залучено до участі у проведенні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, суд зазначає наступне.

Огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи правопорушника та мотивів скоєння кримінального правопорушення. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.

Встановлено, що підставою для проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди стало отримання повідомлень про ДТП з потерпілими особами, що відображено у рапортах помічника чергового ВП №3 (м.Теребовля) від 28.10.2021 (т.2 а.с. 8-11).

З метою перевірки вказаної інформації та з`ясування події, що відбулася, було здійснено огляд безпосереднього місця події, під час якого зафіксовано слідову інформацію, зокрема, і те, що в безпосередньому місці ДТП дорога пряма. Вказане підтвердив і сам обвинувачений, даючи пояснення в суді, він зазначив, що затяжний поворот є в ділянці дороги перед зіткненням, а там, де був причеп автопоїзда ОСОБА_3 - дорога вже пряма.

Крім того, згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 30.11.2023 в справі №679/1046/18, положеннями ч. 3 ст. 237 КПК України не передбачено обов`язку слідчого забезпечити присутність потерпілого, підозрюваного, захисника, законного представника та інших учасників кримінального провадження під час огляду, законом визначено лише можливість запрошення вказаних осіб бути присутніми при огляді місця події.

Із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди слідує, що слідчий залучив до проведення огляду двох понятих, огляд проведено також у присутності спеціаліста, які підписали протокол та додаток до нього - схему ДТП без зауважень щодо внесених до них даних. Жодних порушень прав учасників кримінального провадження під час проведення цієї слідчої дії судом не встановлено.

-висновком експерта, за результатами проведеної на підставі постанови заступника начальника СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 від 22.11.2021 (т.2 а.с. 112) судово-медичної експертизи №1176 (експертиза почата 24.11.2021, закінчена 24.12.2021), відповідно до якого, у ОСОБА_6 , згідно із вивченими медичними документами, під час стаціонарного лікування 29.10-11.11.2021 у КНП «Тернопільська університетська лікарня» ТОР на підставі даних клінічного обстеження і спостереження, результатів апаратно-інструментальних досліджень було діагностовано закриту травму грудної клітки у вигляді переломів 3-7-го лівих і 3-го правого ребер та акроміального відростка лопатки, що супроводжувалась розвитком лівобічного пневмогемотораксу (накопичення повітря і крові у грудній порожнині) та забиттям лівої легені. Крім того, у ОСОБА_6 лікарями були описані рана лобної ділянки голови зліва, рана (в деяких записах «гематома») лівого плеча. Також за даними комп`ютерної томографії голови від 28.10.2021 було встановлено підапоневротична гематома лобної ділянки волосистої частини голови зліва. 29.10.2021 ОСОБА_6 було проведено оперативне втручання - торакоцентез (прокол плевральної порожнини) лівої плевральної порожнини з її дренуванням за Бюлау - отримано повітря з геморагічним вмістом. Характер та морфологічні властивості виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, відсутність рентгенологічних ознак консолідації (зрощення) переломів, свідчать про їх утворення від дії тупих предметів незадовго до його госпіталізації у лікувальний заклад, не виключено у термін вказаний в постанові - 28.10.2021. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження належать до тілесного ушкодження середньої тяжкості. Утворення виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за наведених у постанові обставин дорожньо-транспортної пригоди, не виключається (т.2 а.с. 114-118);

-висновком експерта, за результатами проведеної на підставі постанови заступника начальника СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 від 22.11.2021 (т.2 а.с. 119) судово-медичної експертизи №1177 (експертиза почата 24.11.2021, закінчена 24.12.2021), відповідно до якого, у ОСОБА_10 при госпіталізації 28.10.2021 в ортопедичне відділення КНП «Тернопільська університетська лікарня» ТОР на підставі даних клінічного обстеження і результатів рентгенологічного дослідження було діагностовано закритий багатоуламковий перелом нижньої третини діалізу (тіла) правої плечової кістки. ОСОБА_10 проведено операцію - відкрита репозиція (співставлення) закритого уламкового перелому діалізу правої плечової кістки з фіксацією елементами МОС. Характер та морфологічні властивості виявленого у ОСОБА_10 тілесного ушкодження, відсутність рентгенологічних ознак консолідації (зрощення) перелому, свідчать про його утворення від дії тупого предмета незадовго до її госпіталізації у лікувальний заклад, не виключено у термін вказаний в постанові - 28.10.2021. Виявлений у ОСОБА_10 перелом належить до тілесного ушкодження середньої тяжкості. Утворення виявленого у ОСОБА_10 тілесного ушкодження за наведених у постанові обставин дорожньо-транспортної пригоди, не виключається (т.2 а.с. 121-124);

- висновком експерта №1576 (експертиза почата 03.11.2021, закінчена 08.11.2021) за результатами проведеної на підставі постанови заступника начальника СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 від 29.10.2021 (т.2 а.с. 43) судово-медичної експертизи, з якого слідує, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові ОСОБА_6 , відібраного в КНП ТМР «Теребовлянська міська лікарня» ТМР 28.10.2021 о 23 год 15 хв., - метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено (т.2 а.с. 45-47);

-висновком експерта №1577 (експертиза почата 03.11.2021, закінчена 08.11.2021) за результатами проведеної на підставі постанови заступника начальника СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 від 29.10.2021 (т.2 а.с. 43) судово-медичної експертизи, з якого слідує, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові ОСОБА_3 , відібраного в КНП ТМР «Теребовлянська міська лікарня» ТМР 29.10.2021 о 00 год 40 хв., - метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено (т.2 а.с. 48-50);

-висновком експерта №1578 (експертиза почата 03.11.2021, закінчена 08.11.2021) за результатами проведеної на підставі постанови заступника начальника СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 від 29.10.2021 (т.2 а.с. 43) судово-медичної експертизи, з якого слідує, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові ОСОБА_8 , відібраного в КНП ТМР «Теребовлянська міська лікарня» ТМР 29.10.2021 о 00 год 50 хв., - метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено (т.2 а.с. 51-53);

- висновком експерта, за результатами проведеної на підставі постанови заступника начальника СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 від 29.10.2021 (т.2 а.с. 54) судової автотехнічної експертизи №1189/21-22 від 09.11.2021, відповідно до якого, на момент проведення експертного дослідження система рульового керування автомобіля ГАЗ 33023-414 д.н.з. НОМЕР_5 перебувала в аварійному стані та вимогам ПДР України не відповідала. На момент проведення експертного дослідження робоча гальмова система автомобіля ГАЗ 33023-414 д.н.з. НОМЕР_5 перебувала в аварійному стані та вимогам ПДР України не відповідала. На момент проведення огляду стан світлових приладів автомобіля ГАЗ 33023-414 д.н.з. НОМЕР_5 вимогам ПДР України не відповідав. В процесі проведення експертного огляду автомобіля ГАЗ 33023-414 д.н.з. НОМЕР_5 встановлено аварійний стан всіх систем автомобіля, що впливають на безпеку руху, а саме системи рульового керування, робочої гальмової системи, світлових приладів, ходової частини та інші. Аварійний стан вказаних систем виник під час (внаслідок) ДТП. Надати відповідь на питання: «Якщо виявлені несправності (невідповідності) вказаних систем (елементів систем) виникли до моменту ДТП, то чи могли вони мати вплив на керування транспортним засобом, чи могли бути виявлені водієм, та чи могли бути технічною причиною виникнення ДТП?» не видається можливим, оскільки під час проведення експертного огляду технічного стану основних систем автомобіля ГАЗ 33023-414 д.н.з. НОМЕР_5 , що впливають на безпеку руху не вдалося визначити їх стан до ДТП, з причин повного (тотального) руйнування всіх складових частин автомобіля (т.2 а.с. 59-62);

-висновком експерта, за результатами проведеної на підставі постанови заступника начальника СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 від 29.10.2021 (т.2 а.с. 63) судової автотехнічної експертизи №1190/21-22 від 21.11.2021, відповідно до якого, система рульового керування автомобіля ВАЗ-21063 д.н.з. НОМЕР_4 на момент проведення експертного огляду знаходилась у працездатному стані та вимогам ПДР України відповідала. Система робочого гальма наданого для дослідження автомобіля знаходилась у працездатному стані. Технічний стан зовнішніх світлових приладів автомобіля ВАЗ-21063 д.н.з. НОМЕР_4 не відповідають вимогам ПДР в частині порушення розташування (а відповідно і регуліровки) правих передніх фар. Виявлені під час експертного огляду невідповідності технічного стану автомобіля ВАЗ-21063 д.н.з. НОМЕР_4 вимогам ПДР України утворились під час (внаслідок) ДТП (т.2 а.с. 68-72);

- висновком експерта, за результатами проведеної на підставі постанови заступника начальника СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 від 29.10.2021 (т.2 а.с. 73) судової автотехнічної експертизи №1191/21-22 від 08.11.2021, відповідно до якого, на момент проведення експертного огляду технічних несправностей рульового керування, при яких заборонена експлуатація автомобіля-тягача КамАЗ-5320 д.н.з. НОМЕР_1 не виявлено - система рульового керування наданого для дослідження автомобіля-тягача (у складі автопоїзда) знаходилась у працездатному стані та вимогам ПДР України відповідала. Робоча гальмова система тягача - автомобіля КамАЗ-5320 д.н.з. НОМЕР_1 знаходилася у працездатному стані та вимогам ПДР України відповідала. Гальмова система причепа ГКБ 8551 д.н.з. НОМЕР_2 знаходилась у працездатному, але пошкодженому стані. Технічний стан приладів зовнішнього освітлення автопоїзда у складі тягача - автомобіля КамАЗ-5320 д.н.з. НОМЕР_1 та причепа ГКБ 8551 д.н.з. НОМЕР_2 на момент експертного огляду вимогам п. 31.4.3 ПДР України не відповідав. Виявлені несправності (невідповідності вимогам ПДР України щодо технічного стану) гальмової системи, приладів освітлення та стану шин автопоїзда у складі тягача - автомобіля КамАЗ-5320 д.н.з. НОМЕР_1 та причепа ГКБ 8551 д.н.з. НОМЕР_2 , що впливають на безпеку руху виникли під час (внаслідок) ДТП (т.2 а.с. 79-83);

-висновком експерта, за результатами проведеної на підставі постанови заступника начальника СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 від 29.10.2021 (т.2 а.с. 84) судової транспортно-трасологічної експертизи №1192/21-22 від 19.11.2021, відповідно до якого, кут взаємного розташування у первинний момент зіткнення між повздовжніми вісями причепа ГКБ 8551 та автомобіля «Газель» становив приблизно 160…170°, який розкривається від повздовжньої вісі автомобіля «Газель» проти ходу годинникової стрілки до повздовжньої вісі причепа ГКБ 8551. Автомобіль КамАЗ-5320 у первинний момент зіткнення перебував у межах смуги руху свого напрямку.

Кут взаємного розташування між повздовжніми вісями автомобіля ВАЗ та грузової платформи автомобіля «Газель» міг становити приблизно 65°, який розкривається від повздовжньої вісі автомобіля ВАЗ проти ходу годинникової стрілки до повздовжньої вісі кузова автомобіля «Газель». Автомобіль КамАЗ-5320 у первинний момент зіткнення перебував у межах смуги руху свого напрямку.

Місце зіткнення (проекція точки первинного контакту на поверхню проїзної частини) автомобіля «Газель» із задньою частиною причепа ГКБ 8551 знаходиться: - у поперечному напрямку - в межах «основної концентрації слідів осипу», найбільш ймовірно ближче до осьової лінії проїзної частини дороги; - у повздовжньому напрямку - в межах «основної концентрації слідів осипу», тобто на відстані 148,8…155,7 м від БЛ (в напрямку руху автомобіля КамАЗ-5320). Визначити координати розташування задньої лівої частини причепа ГКБ 8551 не видається можливим, у зв`язку з відсутністю уточнюючої слідової інформації.

Послідовність механізму розвитку ДТП був наступною: в первинний момент зіткнення контактували ліва передня частина автомобіля «Газель» із лівим бортом причепа НОМЕР_6 у задній частині. Виходячи із розташування виявленої слідової інформації, в момент зіткнення автопоїзд у складі автомобіля КамАЗ 5320 д.н.з. НОМЕР_1 та причепа ГКБ 8551 д.н.з. НОМЕР_2 в момент зіткнення рухався з невеликою швидкістю.

Внаслідок розвертання задньої вісі причепа у плані проти ходу годинникової стрілки відбулося зміщення (частковий виїзд) його задньої частини в бік зустрічної смуги руху. В цей же час (після первинного контакту) відбулося перекіс причепа у напрямку проти ходу годинникової стрілки (в напрямку руху автопоїзда) та розсипання вантажу (зерна кукурудзи) на проїзну частину. В подальшому, автомобіль ВАЗ-21063, що рухався за автомобілем «Газель» ближче до середини дороги, перед ділянкою ДТП, реагуючи на небезпеку (задня права частина причепа знаходилась в цей момент на відстані 2,4 м від правого краю проїзної частини дороги в напрямку руху автомобіля ВАЗ) відвернув кермо дещо праворуч та застосував екстрене гальмування. В результаті цього на ділянці дороги, яка була вкрита шаром насіння кукурудзи залишились сліди гальмування його автомобіля. В подальшому відбувався виїзд автомобіля ВАЗ в стані екстреного гальмування поза межі проїзної частини та зіткнення з нерухомим автомобілем «Газель» в правий борт його вантажної платформи (кузова), який знаходився у перекинутому стані (т.2 а.с. 100-105).

Вказаний висновок підтвердив допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 , який зазначив, що при проведенні експертизи йому не вдалось визначити координати розташування задньої лівої частини причепа ГКБ 8551 у момент зіткнення через відсутність уточнюючої слідової інформації. При цьому, експерт додав, що наявність потертостей на зовнішній поверхні боковини переднього лівого колеса причепа ГКБ може свідчити про те, що ковзнє контактування автомобіля «Газель» з переднім лівим колесом причепа ГКБ відбулось до контактування з заднім лівим колесом причепа. Де знаходилось переднє ліве колесо причепа в момент контактування експерт категорично стверджувати не може.

-протоколом проведення слідчого експерименту від 16.02.2022 з фототаблицею до нього, який проведено за участю свідка ОСОБА_8 .. Експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей - встановлення траєкторії руху автомобіля ВАЗ 21063 до моменту зіткнення із автомобілем ГАЗ, встановлення місця зіткнення автомобіля ВАЗ із автомобілем ГАЗ. Свідку ОСОБА_8 було запропоновано розповісти про обставини ДТП, на що він погодився, розповів та показав траєкторію руху автомобіля ВАЗ, за кермом якого він перебував та місце його зіткнення із автомобілем ГАЗ. Зіткнення відбулось на правому узбіччі відносно руху автомобіля ВАЗ (т.2 а.с. 135-139);

-висновком експерта, за результатами проведеної на підставі постанови слідчого СВ ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 від 18.02.2022 (т.2 а.с. 141) судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-22/2118-ІТ від 12.04.2022, відповідно до якого, при заданому слідством комплексі вихідних даних, лише шляхом екстреного гальмування була погашена частина дійсної швидкості руху автомобіля «ВАЗ» моделі 21063 р.н. НОМЕР_4 величиною 55…58 км/год. Встановити дійсне значення швидкості руху автомобіля «ВАЗ» моделі 21063 р.н. НОМЕР_4 експертним шляхом не надається можливим з причин, викладених у п.1 дослідницької частини висновку (т.2 а.с. 144-151);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 03.06.2022 з фототаблицею до нього, який проведено за участю водія ОСОБА_3 у присутності понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_16 . Експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей обставин дородньо-транспортної пригоди - встановлення траєкторії руху автомобіля КамАЗ із причепом ГКБ та автомобіля ГАЗ, встановлення місця зіткнення автомобіля ГАЗ із причепом ГКБ автомобіля КамАЗ та розміщення їх відносно елементів дороги. ОСОБА_3 було запропоновано розповісти про обставини ДТП, на що він погодився та сівши за кермо автомобіля КамАЗ виконав маневр виїзду з другорядної на головну дорогу. При цьому було встановлено, що автомобіль КамАЗ виїжджає із другорядної дороги, яка прилягає праворуч до смуги руху в напрямку м.Теребовля, при цьому за показаннями ОСОБА_3 , ні автомобіль КамАЗ ні причеп ГКБ не виїжджає на смугу зустрічного руху (тобто на смугу руху до с.Соснів). ОСОБА_3 показав траєкторію руху автомобіля ГАЗ, який виключно рухався смугою до с.Соснів. ОСОБА_3 відмітив, що вважає, що в подальшому автомобіль ГАЗ змінив напрямок руху ліворуч та частково виїхав на смугу руху його автомобіля, однак він цього не бачив. ОСОБА_3 показав місце зіткнення автомобіля ГАЗ із причепом ГКБ автомобіля КамАЗ та розміщення транспортних засобів на момент зіткнення, відносно елементів дороги. Так, ОСОБА_3 розмістив автомобілі таким чином, що в момент первинного контактування, автомобіль КамАЗ із причепом ГКБ повністю перебував на смузі руху в напрямку с.Дарахів, паралельно відносно краям проїзної частини дороги. Розміщення автомобіля ГАЗ відносно елементів дороги на момент первинного контактування наступне: переднє ліве колесо розміщене на горизонтальній дорожній розмітці. Було проведено відповідні заміри та зафіксовано у план-схемі, також проведені дії відображено у фототаблиці. Протокол та план-схема до нього підписані ОСОБА_3 та понятими без зауважень (т.2 а.с. 163-169);

Поняті ОСОБА_12 та ОСОБА_16 за клопотанням сторони захисту були допитані під час судового розгляду як свідки проведення слідчого експерименту. Так, ОСОБА_16 повідомив, що дійсно був присутній та спостерігав за проведенням 03.06.2022 слідчого експерименту, він перебував у автомобілі ГАЗ, на якому працює, КАМАЗ виїжджав на дорогу, ОСОБА_16 виконував вказівки слідчого - під`їжджав до КАМАЗа, потім працівники поліції здійснювали вимірювання. Жодних заперечень з приводу проведення слідчої дії понятий не мав, протокол підписав.

ОСОБА_12 повідомив, що був присутній під час проведення слідчого експерименту, бачив як КАМАЗ декілька раз виїжджав на дорогу, понятий в цей час був на узбіччі. Протокол підписав, зауважень не висловлював.

Вказані покази ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , які підтвердили факт проведення та їхньої присутності під час проведення слідчого експерименту спростовують твердження захисника щодо проведення слідчого експерименту 03.06.2022 без присутності понятих.

-протоколом проведення слідчого експерименту від 03.06.2022 з фототаблицею до нього, який проведено за участю водіїв ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у присутності понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_16 . Експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей обставин дородньо-транспортної пригоди - встановлення розташування автомобіля КамАЗ із причепом ГКБ в момент первинного контактування із автомобілем ГАЗ, визначення траєкторії руху автомобіля КамАЗ із причепом ГКБ, встановлення розташування автомобіля КамАЗ із причепом ГКБ (який був розміщений попутно відносно автомобіля КамАЗ із причепом ГКБ із яким відбулось зіткнення), далі - КамАЗ №2, встановлення конкретної видимості причепа ГКБ автомобіля КамАЗ з робочого місця водія автомобіля ГАЗ та встановлення загальної видимості в напрямку руху, встановлення конкретної видимості перекинутого автомобіля ГАЗ з робочого місця водія автомобіля ВАЗ. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 запропоновано розповісти про обставини ДТП, що відбулась 28.10.2021, на що вони погодились. ОСОБА_6 запропоновано показати траєкторію руху автомобіля КамАЗ з причепом ГКБ, на що він вказав, що не може відтворити траєкторію руху автомобіля КамАЗ із причепом ГКБ, який виконав маневр виїзду з другорядної на головну дорогу, оскільки цього не бачив. Вказав, що може розмістити автомобіль КамАЗ із причепом ГКБ таким чином, як він рухався із мінімальною швидкістю на момент його виявлення та подальшого первинного контактування із автомобілем ГАЗ. Після того ОСОБА_6 розмістив автомобіль КамАЗ із причепом ГКБ на проїзній частині дороги, на смузі руху в напрямку м.Теребовля, а його причеп задньою лівою частиною перебував на смузі руху до с.Соснів. Було проведено відповідні заміри. Враховуючи те, що ОСОБА_6 не може вказати траєкторію руху автомобіля КамАЗ із причепом ГКБ, експериментальним шляхом було відновлено траєкторію руху виїзду автомобіля КамАЗ із другорядної дороги на головну (виконання маневру виїзду праворуч) до вищевказаного кінцевого розташування автомобіля КамАЗ із причепом ГКБ. В ході експериментального продовження траєкторії руху було встановлено, що автомобіль КамАЗ виїжджає з другорядної дороги (яка прилягає до смуги руху в напрямку м.Теребовля) на головну, при цьому повністю виїжджає на смугу руху до с.Соснів (тобто на смугу руху автомобіля ГАЗ) та в подальшому виконує маневр з`їзду на смугу руху в напрямку м.Теребовля.

Також ОСОБА_6 та ОСОБА_8 запропоновано показати в якому місці відносно елементів дороги та з яким боковим інтервалом був розміщений автомобіль КамАЗ №2 із причепом ГКБ, на що вони погодились та вказали, що автомобіль КамАЗ із причепом ГКБ розміщений попутно відносно автомобіля КамАЗ із причепом ГКБ із яким було допущено зіткнення, після цього розмістили вказаний автомобіль таким чином, що він стояв нерухомо та в межах своєї смуги для руху (тобто в межах смуги руху в напрямку м.Теребовля). Надалі в ході проведення слідчого експерименту з метою встановлення видимості причепа ГКБ автомобіля КамАЗ з робочого місця водія автомобіля ГАЗ автомобіль ГАЗ було віддалено від місця зіткнення за межі видимості автомобіля КамАЗ. В процесі описаного вище розвитку ДТП, робоче місце водія автомобіля ГАЗ почергово займали поняті та водій, які вказували коли саме бачать силует задньої лівої частини причепа автомобіля КамАЗ. Проведено відповідні виміри. Надалі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вказали, що після зіткнення автомобіля ГАЗ із задньою лівою частиною причепа ГКБ автомобіля КамАЗ, автомобіль ГАЗ відкинуло на праве узбіччя, де в подальшому відбулось зіткнення автомобіля ВАЗ із автомобілем ГАЗ. З метою встановлення видимості перекинутого автомобіля ГАЗ з робочого місця водія автомобіля ВАЗ понятими та водієм були проведені аналогічні попереднім дії.

За наслідками проведення слідчого експерименту було проведено відповідні заміри та зафіксовано у план-схемі, також проведені дії відображено у фототаблиці. Протокол та план-схема до нього підписані ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та понятими без зауважень (т.2 а.с. 170-180);

-висновком експерта, за результатами проведеної на підставі постанови старшого слідчого СВ ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_15 від 15.02.2023 (якою серед вихідних даних було описано два варіанти розвитку ДТП, зокрема, Варіант №1 за показаннями ОСОБА_8 та ОСОБА_6 із виїздом автомобіля КамАЗ із причепом ГКБ на зустрічну смугу руху та Варіант №2 за показаннями ОСОБА_3 - без виїзду на зустрічну смугу руху) (т.2 а.с. 181-190) комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №КСЕ-19/120-23/2119-ІТ від 27.03.2023, відповідно до якого:

1.Зіткнення автомобіля ГАЗ-33023-414 та причепа ГКБ-8551 у складі із автомобілем KAMA3-5320 відбулось, у поперечному напрямку відносно елементів проїзної частини дороги - на смузі руху до с. Соколів поблизу суцільної лінії дорожньої розмітки, яка розділяє зустрічні смуги руху, тобто на смузі руху автомобіля ГАЗ-33023-414. У повздовжньому напрямку - наближено в місці зафіксованого кінцевого розташування заднього лівого колеса та задньої лівої частини кузова причепа ГКБ-8551.

2. З технічної точки зору, показання водія автомобіля KAMA3-5320 із причепом ГКБ ОСОБА_3 , які задані слідством в якості вихідних даних, щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди, а саме другої стадії механізму зіткнення транспортних засобів під час їх взаємодії під час удару (розташування місця зіткнення автомобіля ГАЗ-33023-414 та бокової лівої частини причепа ГКБ-8551 у складі з автомобілем KAMA3-5320 по відношенню до елементів дороги) та виїзду автомобіля ГАЗ-33023-414 на зустрічну смугу руху не можуть вважатися технічно спроможними.

З технічної точки зору, показання водія автомобіля ГАЗ-33023-414 ОСОБА_17 , які задані слідством в якості вихідних даних, щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди, а саме другої стадії механізму зіткнення транспортних засобів під час їх взаємодії під час удару (розташування місця зіткнення автомобіля ГАЗ-33023 та бокової лівої частини причепа ГКБ-8551 у складі з автомобілем KAMA3-5320 по відношенню до елементів дороги) можуть вважатися технічно спроможними.

3. При заданому слідством комплексі технічно спроможних вихідних даних, в умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля ГАЗ-33023-414 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.

4. При заданому слідством комплексі технічно спроможних вихідних даних, в умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля BA3-21063 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.

5. При заданому слідством комплексі технічно спроможних вихідних даних, в умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля KAMA3-5320 із причепом ГКБ-8551 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 1.10 (в частині значення терміну «маневрування (маневр)»), 10.1, 10.5, 10.6 Правил дорожнього руху України.

6. При заданому слідством комплексі технічно спроможних вихідних даних, водій автомобіля ГАЗ-33023-414, з моменту виникнення небезпеки для руху (настання конкретної видимості причепа ГКБ на смузі руху у напрямку до с. Соснів (с. Соколів)), не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути зіткнення з причепом ГКБ-8551 у складі з автомобілем KAMA3-5320.

7. При заданому слідством комплексі вихідних даних, враховуючи координати слідів гальмування коліс автомобіля BA3-21063 по відношенню до елементів дороги, транспортний засіб на момент прийняття його водієм рішення про застосовування екстреного гальмування з наступним відворотом керма вправо, розташовувався на смузі руху у напрямку руху до с. Соснів (с. Соколів) від передньої частини на відстані 24,1 м до задньої лівої частини причепа ГКБ-8551 (див. додаток 2 до висновку експерта від 27.03.2023 № КСЕ- 19/120-23/2119-ІТ).

8. Враховуючи проведене графічне моделювання (див. додаток 2 до висновку експерта від 27.03.2023 № КСЕ-19/120-23/2119-ІТ), автомобіль ВАЗ- 21063, в момент прийняття його водієм рішення про застосування екстреного гальмування реагуючи на причеп ГКБ-8551, який нерухомо був розміщений на смузі руху у напрямку до с. Соснів (с. Соколів), розташовувався з боковим інтервалом до горизонтальною дорожньої розмітки, яка поділяє зустрічні смуги руху на відстані 1,4 м.

9. При заданих слідством вихідних даних, зупинний шлях автомобіля ВАЗ- 21063, в даній дорожній обстановці, становить:

- при швидкості руху автомобіля BA3-21063 56...57 км/год-44,6...45,2 м;

- при умові руху автомобіля BA3-21063 з дозволеною на ділянці пригоди швидкістю 50 км/год - 38,1…37,7 м.

10. При заданому слідством комплексі технічно спроможних вихідних даних, враховуючи кінцеве розташування причепа марки ГКБ, який нерухомо був розміщений на смузі руху у напрямку до с. Соснів (с. Соколів), зіткнення автомобіля BA3-21063 з останнім, при умові збереження водієм автомобіля BA3-21063 напрямку свого руху під час своєчасного застосування екстреного гальмування, не виключалося б (див. додаток 2 до висновку експерта від 27.03.2023 № КСЕ-19/120-23/21 19-ІТ).

11. При заданому слідством комплексі вихідних даних, у діях водія автомобіля ГАЗ-33023-414 вбачається невідповідність вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху України, однак перевищення безпечної швидкості по умові видимості у напрямку руху, не перебуває у причинному зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди.

При заданому слідством комплексі вихідних даних, у діях водія автомобіля ГАЗ-33023-414 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з настанням події цієї дорожньо-транспортної пригоди.

При заданому слідством комплексі вихідних даних, у діях водія автомобіля ГАЗ-33023-414, який рухався зі швидкістю 60 км/год, вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України, однак перевищення швидкості, в установлених цими Правилами в межах населеного пункту, не перебуває у причинному зв`язку з настанням цієї дорожньо- транспортної пригоди.

12. При заданому слідством комплексі вихідних даних невідповідностей у діях водія автомобіля BA3-21063 вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху України не вбачається.

При заданому слідством комплексі вихідних даних, у діях водія автомобіля BA3-21063 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з настанням події цієї дорожньо-транспортної пригоди.

При заданому слідством комплексі вихідних даних, у діях водія автомобіля BA3-21063, який рухався з швидкістю не менше 56...57 км/год, вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України, однак перевищення швидкості, в установлених цими Правилами в межах населеного пункту, не перебуває у причинному зв`язку з настанням цієї дорожньо- транспортної пригоди.

13.При заданому слідством комплексі технічно спроможних вихідних даних, на момент проведення експертизи невідомі причини технічного характеру, які б завадили водію автомобіля KAMA3-5320 з причепом ГКБ-8551 діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.5, 10.6 Правил дорожнього руху України, його дії в умовах виникнення цієї дорожньо-транспотної пригоди не відповідали вказаним вимогам цих Правил.

Враховуючи заданий слідством механізм дорожньо-транспортної пригоди та комплекс технічно спроможних вихідних даних, в цій дорожній ситуації, невідповідність дій водія автомобіля КАМАЗ-5320 з причепом ГКБ-8551 вимогам п.п.10.1, 10.5, 10.6 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходилася у причинному зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Для оцінки дій водія автомобіля КАМАЗ-5320 з причепом ГКБ-8551 з точки зору їх відповідності вимогам п. 1.10 (в частині значення терміну «маневрування (маневр)») Правил дорожнього руху України, спеціальних знань в області судової авто техніки непотрібно і така оцінка експертом-автотехніком не проводиться.

14. При встановлених слідством обставинах дорожньо-транспортної пригоди та заданому комплексі технічно спроможних вихідних даних, в цій дорожній ситуації, дії водія автомобіля КАМАЗ-5320 з причепом ГКБ-8551, з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.5, 10.6 Правил дорожнього руху України та невідповідність яким знаходилася у причинному зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди (т.2 а.с. 221-245).

Вказаний висновок підтвердили допитані в судовому засіданні експерти ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Так, експерт ОСОБА_18 зазначив, що при проведенні експертизи експертами бралась до уваги вся надана і зібрана на час призначення експертизи слідова інформація, висновок експерта ОСОБА_14 також було враховано. На зауваження захисника щодо розташування переднього лівого колеса причепа ГКБ на «своїй» смузі руху, експерт ОСОБА_18 зазначив, що зіткнення відбулось на зустрічній смузі руху, після якого був ще рух причепа і, зокрема, переднє ліве колесо змістилось (ст.18 висновку зобр.7). Експерт вказав, що розташування дишла свідчить про те, що до остаточної зупинки причіп рухався саме із зустрічної смуги руху. Також, на зауваження захисника щодо невідповідності, у разі розташування під кутом дишла, розташування колеса, яке на думку захисника розташоване паралельно, експерт ОСОБА_18 категорично ствердив, що колесо розташоване саме під кутом, що підтверджує висновки експертизи. Експерт ОСОБА_19 зазначив, що при проведенні комплексної експертизи ним досліджувались обставини механізму ДТП та встановлено, що покази водія автомобіля КАМАЗ є технічно неспроможними.

-висновком експерта, за результатами проведеної на підставі постанови старшого слідчого СВ ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_15 від 01.02.2023 (т.2 а.с. 246) судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/120-23/1290-АВ від 10.04.2023, відповідно до якого сума матеріального збитку, завдана (заподіяна) власнику автомобіля «ГАЗ 33023-414), р.н. НОМЕР_5 , внаслідок пошкодження КТЗ під час ДТП станом на 28.10.2021 ймовірно складає 158693,10 грн (сто п`ятдесят вісім тисяч шістсот дев`яносто три грн 10 коп.) (т.3 а.с. 5-51).

Сторона захисту вказувала на наявність у матеріалах справи висновків експертів, які суперечать один одному - висновок судової транспортно-трасологічної експертизи №1192/21-22 від 19.11.2021 та висновок комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №КСЕ-19/120-23/2119-ІТ від 27.03.2023, що має наслідком неможливість їх врахування судом та недоведеність вини обвинуваченого. З цього приводу суд зазначає, що вказані висновки експертів не суперечать один одному, вони мають взаємодоповнюючий характер. Так, висновок №1192/21-22 від 19.11.2021 не містить відповіді по суті запитання щодо місця розташування транспортних засобів у момент зіткнення. Крім того, допитані в судовому засіданні експерти ОСОБА_14 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 дали вичерпні відповіді на запитання сторін захисту, обвинувачення та суду. Висновок комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №КСЕ-19/120-23/2119-ІТ від 27.03.2023 експерти ОСОБА_18 та ОСОБА_19 надали з урахуванням наданих слідчим вихідних даних, отриманих на час призначення експертизи, зокрема, з урахуванням зазначеного ОСОБА_3 під час проведення слідчого експерименту від 03.06.2022 механізму розвитку ДТП. Висновки є логічними та узгоджуються з іншими доказами по справі.

В судовому засіданні досліджувались також процесуальні рішення органу досудового розслідування та органу, який здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням зокрема: постанови заступника начальника СВ відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП від 29.10.2021, якою визначено в кримінальному провадженні №0000200 від 29.10.2021 слідчих для здійснення досудового розслідування (т.2 а.с. 12), від 10.12.2022 якою змінено слідчого для здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні (т.2 а.с. 13); постанови від 29.10.2021 та від 18.01.2023, якими призначено та надалі змінено групу прокурорів у кримінальному провадженні 0000200 від 29.10.2021 (т.2 а.с. 17, 19).

Також прокурором на підтвердження реєстрації кримінального провадження надано витяг з ЄДРДР номер кримінального провадження 0000200 від 29.10.2021. Сторона захисту зауважувала, що згідно вказаного витягу при реєстрації кримінального провадження було зазначено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення такого змісту: «28.10.2021 біля 20:00 год на автодорозі із сполученням Галич-Підгайці-Сатанів-Городок в с.Панталиха Золотниківської ОТГ водій автомобіля «ГАЗ» ОСОБА_6 виїхав на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення із причепом марки 04 ГКБ 8551 вантажного автомобіля марки «КАМАЗ» під керуванням ОСОБА_3 »., що підтверджує ту обставину, що із самого початку досудового розслідування слідчим було встановлено виїзд автомобіля «Газ» на смугу зустрічного руху де відбулось зіткнення з причепом.

Суд зазначає, що витяг з ЄРДР не підтверджує та не спростовує вину обвинуваченого, а є процесуальним документом, який свідчить лише про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, обставини якого надалі встановлюються органом досудового розслідування.

Зазначені вище докази отримані у порядку, передбаченому КПК України, складені уповноваженими особами, є належними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою, підстави для визнання їх недопустимими у суду відсутні.

Суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого про те, що саме водій ОСОБА_6 в`їхав у причіп автопоїзда під керуванням ОСОБА_3 та розцінює зазначену позицію обвинуваченого як спосіб захисту з метою уникнення покарання. Так, вказані твердження спростовуються дослідженими доказами, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_6 , дослідженнями, викладеними у висновку експертиз, з яких слідує, що дії водія автомобіля КАМАЗ-5320 з причепом ГКБ-8551, з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.5, 10.6 Правил дорожнього руху України та невідповідність яким знаходилася у причинному зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди, при цьому, з технічної точки зору, показання водія автомобіля KAMA3-5320 із причепом ГКБ ОСОБА_3 щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди та виїзду автомобіля ГАЗ-33023-414 на зустрічну смугу руху не можуть вважатися технічно спроможними.

Враховуючи думку учасників судового провадження щодо відсутності потреби у огляді у судовому засіданні речових доказів у даному провадженні, у зв`язку з тим, що обставини, які підтверджуються речовими доказами, учасники судового провадження не оспорюють, суд визнав недоцільним проведення огляду речових доказів у судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що досліджені докази є належними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою та у своїй сукупності доводять винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст. ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

Обставини, яка пом`якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України відсутні.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, який раніше не судимий, вину не визнав, позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його поведінку до, під час та після вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України 28.10.2021, тому, враховуючи вимоги п.2 ч.1 ст.49 КК України 28.10.2024 закінчились строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06.12.2021 у справі № 521/8873/18, суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно до положень ст. 285 КПК роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК України для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити від нього засудженого.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особу також може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

Звільнення від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України. Зокрема у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях особи складу злочину або виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні злочину, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою матеріального права та ч. 5 ст. 74 вказаного Кодексу.

Під час судового провадження судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 право заявити клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та заперечував щодо закриття кримінального провадження з тих підстав. Просив в судовому засіданні його виправдати. Судом здійснено повний судовий розгляд кримінального провадження.

За таких обставин, обвинуваченого ОСОБА_3 , на підставі п. 2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України, слід звільнити від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У ході розгляду кримінального провадження потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Так, ОСОБА_6 просив стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 60000 грн та понесені судові витрати, потерпіла ОСОБА_10 просила стягнути матеріальну шкоду у вигляді витрат на придбання виробу медичного призначення (титанової пластини) у розмірі 33900 грн та моральну шкоду у розмірі 30000 грн. На підтвердження суми понесених ОСОБА_10 витрат на придбання титанової пластини до матеріалів справи нею було додано меморіальний ордер №@2PL742895 від 01.11.2021 про перерахування ФОП ОСОБА_20 33900 грн за придбання пристосування для лікування перелому згідно рахунку №500/11 від 01.11.2021 ОСОБА_10 .

З приводу заявлених цивільних позовів ОСОБА_3 та його захисник заперечили, захисник зазначив, що цивільно-правова відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом «Камаз-5320» та причепом «ГКБ-8551» на дату події 28.10.2021 була застрахована у ПрАТ «УПСК», а тому в межах страхового ліміту позов про відшкодування шкоди мав бути пред`явлений до належного відповідача ПрПТ «УПСК», а не до відповідача - ОСОБА_3 .. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

При вирішенні зазначених цивільних позовів суд виходить з наступних положень закону.

Відповідно до ч. 5 ст.128, ч. 1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що 28.10.2021 внаслідок порушення ОСОБА_3 як особою, яка керує транспортним засобом, правил безпеки дорожнього руху було спричинено ОСОБА_10 та ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Судом також встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу КАМАЗ 5320, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепа ГКБ 8551 номер НОМЕР_2 була застрахована згідно полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданих ПрАТ «УПСК» № АТ/0830317 від 30.06.2021 та №АТ830316. Згідно полісу № АТ/0830317 від 30.06.2021 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, складає 260000 грн, за шкоду, заподіяну майну 130000 грн, франшиза - 2600 грн.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд враховує, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.02.2022 у справі №201/16373/16-ц у пунктах 136-140 зроблено висновок про те, що Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 753/15214/16-ц (провадження № 14-25цс20)).

Верховний Суд неодноразово вказував, зокрема у постанові від 22.02.2022 у справі №201/16373/16-ц пункт 126, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17).

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

За таких обставин, у разі, якщо позивач (особа, якій завдана шкода) не звертався до страховика відповідача (завдавач шкоди) та не отримував його відмову у виплаті страхового відшкодування, а пред`явив відразу вимогу до особи, відповідальної за шкоду, то відсутні передбачені законом підстави для задоволення його позовних вимог.

На час розгляду справи суду не надано відомостей щодо звернення потерпілих до страховика ПрАТ «УПСК», розмір заявленої до стягнення шкоди не перевищує ліміт страхового відшкодування, а тому, вимоги потерпілої ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Разом з тим, право на відшкодування моральної шкоди не обмежується страховою виплатою.

Що стосується, моральної шкоди, то потерпілі обґрунтовують її тим, що в результаті отриманих з вини ОСОБА_3 за наслідками ДТП тілесних ушкоджень вони пережили сильний фізичний біль і відповідно змушені були проходити медичне лікування, оперативне втручання, що потребувало також значних витрат часу та зміни їх звичайного устрою життя, необхідність звернення до суду за захистом, що в свою чергу заподіяло їм психологічні (моральні) страждання.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

За змістом ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 9 зазначеної постанови визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого цивільним позивачам ОСОБА_10 та ОСОБА_6 завдана моральна шкода, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з ушкодженням здоров`я. При цьому, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує вимогу закону про розумність і справедливість.

Відтак, суд вважає, що розумним та достатнім відшкодуванням моральної шкоди з ОСОБА_3 є сума у розмірі 25 000 грн. моральної шкоди в користь ОСОБА_6 та 25 000 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_10 .

Щодо судових витрат, що заявлені у цивільному позові ОСОБА_6 , суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат відповідно до п. 1 ч. 1 ст.118 цього Кодексу належать витрати на правову допомогу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.91 КПК України розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим/цивільним позивачем та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо)).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).

При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху». Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Судом встановлено, що правнича допомога потерпілому ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні надавалась адвокатом ОСОБА_21 . На підтвердження понесення ОСОБА_6 судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу долучено: ордер на надання правової допомоги від 12.06.2023, виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 03.05.2023 та договір про надання правової допомоги від 03.05.2023, згідно умов якого за роботу, виконану Виконавцем, Замовник впродовж строку договору оплачує Виконавцеві гонорар в розмірі 8000 грн (т.1 а.с. 30,31).

Будь-яких інших доказів на підтвердження понесення витрат потерпілого на правничу допомогу суду не надано, що є підставою для відмови в задоволенні вимог потерпілого ОСОБА_6 про стягнення судових витрат.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення: судової автотехнічної експертизи № 1189/21-22 від 09.11.2021 в сумі 3432,20 грн., судової автотехнічної експертизи № 1190/21-22 від 21.11.2021 в сумі 3432,20 грн., судової автотехнічної експертизи № 1191/21-22 від 08.11.2021 в сумі 4461,86 грн., судової транспортно-трасологічної експертизи № 1192/21-22 в сумі 5148,30 грн., судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/120-22/2118-ІТ від 12.04.2022 в сумі 1372,96 грн., комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № КСЕ-19/120-23/2119-ІТ від 27.03.2023 в сумі 5663,40 грн., судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/120-23/1290-АВ від 10.04.2023 в сумі 3020,48 грн, всього на загальну суму 26531,40 грн, які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому суд вважає за необхідне скасувати повністю арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29.10.2021, враховуючи, що ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 02.02.2022 вже скасовано арешт на частину майна: на автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21063», н.з. НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , зареєстрований на ОСОБА_22 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 .

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 26531 (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять одна) грн 40 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29.10.2021 на:

-вантажопасажирський автомобіль марки «ГАЗ», моделі «33023-4141», н.з. НОМЕР_5 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , зареєстрований на ДП «ШРБУ-100», Київська обл.., Вишгородський р-н., Демидів та на дане свідоцтво;

-вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», моделі «5320», н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , зареєстрований на ОСОБА_23 , с. Миролюбівка Тернопільський район Тернопільська область та на дане свідоцтво;

-причеп марки «ГКБ», моделі «8551», н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 зареєстрований на ОСОБА_24 , АДРЕСА_4 .

Речові докази у справі, а саме: автомобіль марки «КАМАЗ», моделі «5320» р.н. НОМЕР_1 , причеп марки «ГКБ» моделі «8551» р.н. НОМЕР_2 , які передані на зберігання ОСОБА_3 - залишити останньому; автомобіль марки «ГАЗ» моделі «33023-414» р.н. НОМЕР_3 , який знаходиться на території спец-майданчика для утримання транспортних засобів ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, за адресою: м.Теребовля, вул.С.Стрільців, 13 - повернути законному володільцю; автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063» р.н. НОМЕР_4 - залишити законному володільцю; медичні карти стаціонарного хворого №09948, №09949, які направлені на зберігання в Тернопільську Університетську лікарню - залишити останній.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1