Номер справи 703/1168/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 08.02.2021 під №0000399 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сміла Черкаської області, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 28 січня 2021 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

у с т а н о в и в :

У провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

18 лютого 2024 року у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності. При цьому зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого обвинуваченим клопотання. Повідомив про відсутність у сторони обвинувачення відомостей про обставини, які могли зумовити зупинення або переривання строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності у судових засіданнях.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в обсязі, необхідному для правильного вирішення заявленого обвинуваченим та захисником клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до змісту обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням від 06.02.2025 у кримінальному провадженні від 08.02.2021 під №0000399 ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, 05.02.2021 близько 23:00 години, знаходячись по вул. Комарова, 104, в с. Залевки, Черкаського району, Черкаської області, яке згідно додатку до Постанови КМУ від 12.06.2020 року №728-р, входить до складу Степанківської сільської територіальної громади, Черкаського району, Черкаської області, протиправно, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті викрадення чужого майна, всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, шляхом злому защіпки капоту, таємно, проник до автомобіля марки «ВАЗ-2103» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , чим вчинив незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Указані дії ОСОБА_6 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Санкція ч.1 ст.162 КК України передбачає відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, відносилося до категорії кримінальних проступків.

За приписами п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

За приписами ч.2 ст.49 КПК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. За таких обставин строк давності обчислюється заново з моменту події, якою було зумовлене переривання такого строку.

Судом встановлено, що з часу події інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення (05 лютого 2021 року), передбаченого ч.1 ст.162 КК України, сплинув строк понад три роки.

Даних про зупинення або переривання строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальними правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.162 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , протягом трирічного строку давності, судом не встановлено.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За приписами ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а відповідно до ч.1 ст.286 цього Кодексу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому, в постанові від 25 лютого 2021 року в справі № 192/3301/16-к Верховний Суд вказав, що системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

У постанові від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к Верховний Суд зауважив, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст.372 КПК України, не повинен був вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 26 березня 2020 року у справі №730/67/16-к указав, що передбачений законом (ст.49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Судом обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено суть обвинувачення за ч.1 ст.162 КК України та підставу звільнення від кримінальної відповідальності із зазначених ним підстав. Обвинувачений підтвердив, що суть обвинувачення йому достовірно зрозуміла, провину у вчиненні кримінального правопорушення визнає, повідомив, що підстава для звільнення від кримінальної відповідальності, яка ним вказана та не є реабілітуючою, йому зрозуміла, наполягав на задоволенні свого клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що закінчення строків давності, відповідно до вимог ст.49 КК України, є безумовною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення.

Разом із цим, згідно з ч.1 ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Звільнення ж особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відбувається за судовим рішенням у формі ухвали, без ухвалення вироку суду.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність необхідних підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку зі спливом трирічного строку давності та закриття у зв`язку із цим кримінального провадження.

Запобіжний захід до обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався.

Ураховуючи, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 підлягає закриттю у зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, процесуальні витрати на проведення судової експертизи слід віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 12, 49, 162 КК України, ст. 100, 124, 128, 284, 285, 286, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про його звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 08.02.2021 під №0000399, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речовий доказ у кримінальному провадженні акумуляторну батарею марки «INCI AKU 60 Ah 540A» залишити за належністю ОСОБА_7 , звільнивши останнього від зобов`язань за зберігальною розпискою після набрання ухвалою законної сили.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 653 грн. 80 коп. віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо воно не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошений о 16 год. 00 хв. 20 лютого 2025 року.

Суддя ОСОБА_1