У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2941/24

Провадження № 1-кс/348/586/24

11 грудня 2024 року слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 розглянувши клопотання дізнавача у кримінальному провадженні №0000222 про арешт тимчасово вилученого майна.

встановила:

10.12.2024 в суд надійшло клопотання дізнавача про арешт тимчасово вилученого майна, яке було здано для пересилання у відділення поштового зв`язку 09.12.2024. В обґрунтування клопотання наведено таке. 07.12.2024 під час перереєстрації транспортного засобу ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 пред`явила документ в якому ймовірно підроблений підпис. 07.12.2024 під час огляду місця події за адресою м. Надвірна, вул. Визволення, 2 було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль ЗАЗ, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 , договір купівлі-продажу транспортного засобу №Б5/221 від 30.11.2024, договір комісії №Б5/221 від 03.11.2024, інформаційну картку транспортного засобу, акт огляду реалізованого транспортного засобу № 6984/24/002117 від 30.11.2024 та акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 6984/24/1/001781. За даним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222 від 07.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. 09.12.2024 року призначено технічну експертизу документів. Тому, дізнавач просить накластиарешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження його як речового доказу.

Дізнавач в судовому засіданні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна по даному кримінальному провадженні просила задовольнити, накласти заборони користуватися та розпоряджатися цим майном.

Володілець документів, ОСОБА_4 , не заперечувала щодо накладення арешту.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими дізнавач обґрунтовує доводи клопотання, дійшов такого висновку.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України. Дізнавач звернулась до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у строк визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядком, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом, знаряддям чи доказом вчинення злочину, а тому з метою збереження речових доказів виникає необхідність у накладені арешту на вище вказані речі.

Правова підстава арешту майна - воно є речовим доказом у кримінальному провадженні і зберегло на собі слід кримінального правопорушення. Слідчим суддею встановлено, що вищевказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні.

За ч. 4 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З метою збереження речового доказу та унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, та проведення ряду експертиз, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на речові докази в даному кримінальному провадженні у обсязі про який просить дізнавач.

Враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб та оцінюючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Роз`яснити власникам майна, що арешт майна може бути скасований повністю або частково в порядку визначеному ст. 174 КПК за її клопотанням, якщо у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпаде потреба.

Керуючись ст. 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки ЗАЗ Lапоs, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 , договір купівлі-продажу транспортного засобу №Б5/221 від 30.11.2024, договір комісії №Б5/221 від 03.11.2024, інформаційну картку транспортного засобу марки ЗАЗ Lапоs, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , акт огляду реалізованого транспортного засобу №6984/24/002117 від 30.11.2024 та акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №6984/24/1/001781 від 03.11.2024. Заборонити користуватися та розпоряджатися цим майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1