Справа № 577/1273/25
Провадження № 1-кп/577/239/25

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотоп кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 04 лютого 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Сухая, Рильського району, Курської області, РФ,

росіянки, громадянки України, освіта середня, заміжньої,

пенсіонерки, мешканки АДРЕСА_1 ,

раніше не судимої

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

03.02.2025 близько 09:58 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Euro Marka», який розташований в ТЦ «Магніт» за адресою: м. Конотоп, пл. Ринок, 24, помітила на підлозі в торгівельній залі гаманець, який був втрачений ОСОБА_5 .В цей час у ОСОБА_4 , яка розуміла, що гаманець фактично не вийшов з володіння потерпілої, яка є його власником, а втрачений нею у відомому їй місці і вона може за ним по вернутися, виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно Указу президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2024 та продовженого до 09.05.2025 підняла гаманець, належний потерпілій ОСОБА_5 , у якому знаходилися грошові кошти в сумі 9700 грн., та сховала гаманець у кишені куртки, у яку була вдягнута. Заволодівши чужим майном ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину, а у подальшому викраденим розпорядилася на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 9700 грн.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину визнала повністю. Суду пояснила, 09.05.2025, перебуваючи в магазині «Euro Marka», який розташований в ТЦ «Магніт» підняла з підлоги гаманець, належний ОСОБА_5 , у якому знаходилися грошові кошти в сумі 9700 грн., який поклала собі в кишеню, після чого пішла додому. Викрадене повернула потерпілій, після її звернення до поліції. Про запровадження в Україні воєнного стану, їй добре відомо. У скоєному щиро розкаюється і просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 надала заяву з проханням судовий розгляд проводити у її відсутності, з приводу міри покарання покладається на розсуд суду.

Згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Таким чином вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю доведена і її дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно вимог ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями) з якого вбачається, що, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 засуджується за злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, який є тяжким.

Як особа ОСОБА_4 характеризується наступним чином: раніше не судима, на обліку в лікаря психіатра та у лікаря-нарколога не перебувала, за місцем проживання характеризується позитивно.

З досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_4 , складеної Конотопським міськрайонним відділом Державної установи «Центр пробації» в Сумській області, вбачається, що ризик вчинення повторного правопорушення середній, ризик небезпеки для суспільства середній. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільне покладення обов`язку, передбаченого ч.3 ст. 76 КК України, зокрема не виїжджати за межі України, без погодження з уповноваженим органом пробації.

Потерпіла з приводу покарання покладається на розсуд суду.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно вимог ст. 67 КК України не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, що передбачені п.1), 2) ч. 1, п.2) ч.3 ст. 76 КК України.

Саме таке покарання буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався

Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373-376 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2.) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Речові докази: грошові кошти на загальну суму 10000 грн. номіналом по 500 грн з серійними номерами: АН4582409, ЄЗ2804265, ЕН5902895, ЄВ4605150, ВД8813685, ВС4221306, АВ1571743, ЕЗ2077448, ВД7650984, БА9167506, ВН3072392, ЕС4537572, ЄИ9131502, ЕИ9375695, ЕД0442911, ЄС1633939, ЄТ7019480, ЄР8784474, ЄР8784182, ЄТ7019484, які передані під збережну розписку у потерпілій, залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1