Провадження № 11-сс/824/7651/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 25.09.2024 року.

Ухвалою слідчого судді скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення поданої скарги в повному обсязі.

Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною і необгрунтованою, а висновки, викладені в ухвалі є безпідставними, оскільки в заяві про злочин викладено лише короткий виклад фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, та, встановлення наявності складу кримінального правопорушення вимагає здійснення слідчих дій та проведення досудового розслідування.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу . Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Як визначено у ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, статтей 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 25.09.2024 ОСОБА_6 звернувся до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 28, 189, 209 КК України, яку отримано відповідальною особою органу досудового розслідування того ж дня за вх. №3170. Однак, відомості щодо кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено.

Проаналізувавши зміст скарги, а також наявні в матеріалах провадження докази, слідчий суддя встановив, що подана ОСОБА_6 заява не містить конкретних обставин об`єктивної сторони кримінальних правопорушень.

На переконання колегії суддів, такі висновки слідчого судді є обгрунтованими та вмотивованими, оскільки заява ОСОБА_6 хоча вона складена таким чином, що має назву, як заява про злочин, але сама по собі містить лише перелік і виклад певних обставин, з якими заявник не згоден, і таку заяву за своєю суттю не можна визнати як заяву про вчинене кримінальне правопорушення в розумінні положень ст.214 КПК України.

Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчим суддею на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження встановлено, що зміст вказаної заяви не містить викладу обставин про вчинення кримінального правопорушення. При цьому, у поданій скарзі не наведено жодних фактичних даних на підтвердження того, що подане заявником повідомлення про кримінальне правопорушення містить достатні відомості про реальність конкретної події кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки слідчим суддею повно, всебічно та об`єктивно, з дотриманням вимог КПК перевірено доводи поданої скарги та прийнято рішення, яке в повній мірі відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні, , в зв`язку чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ДБР, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 25.09.2024 року- без змін.

Головуючий :

Судді :