Справа №639/8035/24
Провадження № 1-КП/639/526/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/8035/24 (в ЄРДР №0001024 від 19.10.2024) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бендери Молдавської РСР, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, працюючого на посаді будівельника ТОВ «Агробуд», не маючого судимості, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 вчинив умисні кримінальні правопорушення-злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості за таких обставин:

Так, ОСОБА_3 18.10.2024 приблизно о 20 годині 45 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поблизу будинку №2 по провулок Бестужева помітив раніше йому незнайому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проходила поряд з ним.

Саме в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру з метою задоволення своєї статевої пристрасті у відношенні до ОСОБА_7 , пов`язані з вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій, без добровільної згоди останньої.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , діючи умисно, використовуючи ті обставини, що темний час доби та поряд нікого, крім нього та потерпілої, не було, і ніхто не зможе завадити доведенню його задуму до кінця, оцінивши ситуацію, що склалася, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання підійшов спереду до нічого не підозрюючої ОСОБА_7 використовуючи свою фізичну перевагу, ігноруючи волю останньої схопив останню за ліву руку почавши утримувати у такий спосіб, не даючи можливості чинити будь-який опір і почав застосовувати погрози, пов`язані із залякуванням застосування до неї фізичного насильства, з вимогою отримання згоди на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних проникненням в її тіло у будь-який спосіб для задоволення його статевої пристрасті, запропонував останній здійснити зазначене добровільно та почав розстібати ґудзики і змійку на брюках, після чого своєю рукою чіпав геніталії потерпілої. У відповідь на його протиправні дії ОСОБА_7 , побоюючись статевих зносин, відповіла йому відмовою і намагаючись захистити свою статеву свободу, почала відштовхувати нападника від себе.

У свою чергу ОСОБА_3 , не реагуючи на вказану відмову, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, вирішив вчинити зґвалтування ОСОБА_7 , а саме дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій, без добровільної згоди останньої.

Надалі ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні насильницькі дії, використовуючи свою фізичну перевагу над ОСОБА_7 , та, намагаючись вплинути на останню психологічно, діючи з метою подолання опору потерпілої у зв`язку з її небажанням вступати у статеві зносини, із застосуванням фізичного насильства повалив останню на землю, придавлюючи своїм тілом потерпілу, знаходячись в положенні лежачи, почав своєю правою рукою здавлювати горло потерпілій, щоб попередити можливість з її боку покликати будь-кого на допомогу та подолати опір.

Таким чином, ОСОБА_3 у зазначений вище період часу за відсутності вільного волевиявлення ОСОБА_7 до добровільної згоди на вступ у статеві зносини з ним, пов`язані з вагінальним проникненням в її тіло з використанням своїх геніталій, виконав усі дії, які вважав за необхідне для подолання можливого будь-якого спротиву шляхом застосування фізичного насильства у відношенні потерпілої та виказування їй погрози, пов`язаної із залякуванням застосування фізичного насильства та наказував їй не чинити йому опір.

В подальшому ОСОБА_3 , бажаючи довести злочинний задум до кінця, оцінивши ситуацію, що склалася щодо ОСОБА_7 , яка була позбавлена здатності чинити активний опір, упевнившись у відсутності свідків та очевидців, діючи умисно, вільною рукою проводив по її тілу під одягом, а саме по грудях і талії, та намагаючись зняти одяг останньої, приспустив її штани, після чого дістав у нього наявний презерватив і почав його розпаковку з метою одягнення на свої геніталії, не реагуючи на крики потерпілої про допомогу, продовжував діяти проти її волі, намагався вчинити дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої із використанням геніталій з метою задоволення своєї статевої пристрасті, без добровільної згоди останньої, чим порушив її статеву свободу і статеву недоторканність.

Таким чином, ОСОБА_3 у зазначений вище період часу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вважаючи виконаними усі необхідні дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї злочинної мети щодо вчинення дій сексуального характеру, а саме вагінального проникнення в тіло ОСОБА_7 з використанням своїх геніталій, без добровільної згоди останньої.

Однак не зміг закінчити злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були припинені неповнолітнім ОСОБА_8 , який проходив поряд.

Лише після цього, ОСОБА_3 , розуміючи, що його злочинні дії викриті, припинив свої протиправні дії та з місця скоєння злочину зник, а потерпіла змогла залишити зазначене вище місце події.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України.

Крім того ОСОБА_3 , повторно вчинив новий злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості.

Так, ОСОБА_3 того ж дня 18.10.2024 приблизно о 21 годині 22 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу адреси АДРЕСА_2 , після вчиненого ним закінченого замаху на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням у тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування) відносно ОСОБА_7 , не задовільнивши своєї статевої пристрасті, помітив раніше йому незнайому ОСОБА_6 ..

Саме в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на продовження протиправних діянь проти статевої свободи та статевої недоторканості, але вже у відношенні ОСОБА_6 , а саме вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням у тіло останньої з використанням геніталій без її добровільної згоди (зґвалтування) з метою задоволення своєї статевої пристрасті.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, використовуючи ті обставини, що темний час доби, поряд нікого, крім нього та потерпілої, не було, і ніхто не зможе завадити доведенню його задуму до кінця, оцінивши ситуацію, що склалася, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов впритул спереду до нічого не підозрюючої ОСОБА_6 , використовуючи свою фізичну перевагу над жінкою, ігноруючи волю останньої наніс удар лівою рукою в обличчя, в цей же момент схопивши її за обличчя, а правою рукою схопив за шию, здавлюючи горло, повалив її на землю, почавши утримувати у такий спосіб, не даючи можливості чинити будь-який опір.

Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, діючи проти її волі, знаходячись в положенні лежачи, придавлюючи своїм тілом потерпілу, лівою рукою закривав рот, щоб попередити можливість з її боку покликати будь-кого на допомогу, діючи з метою подолання опору потерпілої, у зв`язку з її небажанням вчиненню щодо неї вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням у її тіло з використанням геніталій без добровільної згоди (зґвалтування), не реагуючи на крики потерпілої про допомогу, продовжував діяти проти її волі, з метою задоволення його статевої пристрасті.

Надалі ОСОБА_3 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, оцінивши ситуацію, що склалась щодо ОСОБА_6 , яка була позбавлена здатності чинити активний опір, упевнившись у відсутності свідків та очевидців, діючи умисно, правою рукою почав вживати заходів для оголення її тіла, та засунувши руку під одяг, чіпав її оголені груди, не реагуючи на крики потерпілої про допомогу та опір, продовжував діяти проти її волі, з метою вчинення дій сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло останньої із використанням геніталій з метою задоволення своєї статевої пристрасті, без добровільної згоди, чим порушив її статеву свободу і статеву недоторканність.

Таким чином, ОСОБА_3 у зазначений вище період часу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за відсутності вільного волевиявлення ОСОБА_6 до добровільної згоди на вступ у статеві зносини з ним, виконував дії для подолання можливого будь-якого спротиву шляхом застосування фізичного насильства у відношенні потерпілої, але вважав не виконаними усі необхідні дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї злочинної мети.

У свою чергу ОСОБА_3 , не реагуючи на опір, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, продовжив вчинення усіх необхідних дій, які вважав за необхідними для досягнення своєї злочинної мети, щодо вчинення дій сексуального характеру, а саме вагінального проникнення в тіло ОСОБА_6 з використанням своїх геніталій, без добровільної згоди останньої (зґвалтування).

Однак, ОСОБА_3 не виконавши усі необхідні дії, для доведення до кінця протиправного діяння, спрямованого на зґвалтування, не зміг закінчити злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були припинені потерпілою, яка у відповідь на його протиправні дії, намагаючись захистити свою статеву свободу, здійснювала опір та вкусила за палець лівої руки ОСОБА_3 , який внаслідок фізичного болю, ослабив хват і потерпілій вдалось вирватись, відбігти та викликати поліцію.

Лише після цього ОСОБА_3 припинив свої протиправні дії та з місця скоєння злочину зник, а потерпіла змогла залишити зазначене вище місце події.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та пояснив, як скоїв їх при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті. При цьому ОСОБА_3 надав показання про обставини вчинених ним 18.10.2024 замахів на зґвалтування ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та причини, через які злочини не було доведено до кінця. Зазначив, що скоїв вказані кримінальні правопорушення внаслідок алкогольного сп`яніння.

Свої дії ОСОБА_3 піддав критичній оцінці, висловив жаль щодо скоєного та готовність нести покарання, просив вибачення у присутньої в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 ..

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обвинувачений ОСОБА_3 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються.

Цю позицію також висловили прокурор, потерпіла ОСОБА_6 та захисник обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, а тому, з урахуванням думки інших учасників судового провадження, а також положень ст. 325 КК України, кримінальне провадження розглянуто за відсутності потерпілої ОСОБА_7 .

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини кримінальних правопорушень, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_3 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних речових доказів.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 13, 14 Постанови від 30.05.2008 N 5 «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи», зґвалтування вважається закінченим злочином з моменту

початку статевих зносин, при цьому не має значення, чи закінчила винна особа статевий акт у фізіологічному розумінні. Судам слід розмежовувати готування до зґвалтування чи насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом або замах на ці злочини від добровільної відмови від доведення їх до кінця, що відповідно до статті 17 КК виключає відповідальність за готування до цих злочинів або замах на них. Для визнання відмови від доведення цих злочинів до кінця добровільною слід виходити з того, що особа, маючи реальну можливість довести їх до кінця, відмовилась від цього і з власної волі припинила злочинні дії. У таких випадках особа підлягає кримінальній відповідальності лише у тому разі, якщо фактично вчинені нею дії містять склад іншого злочину.

Разом з тим суди повинні мати на увазі, що не може визнаватися добровільною відмова від зґвалтування та насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, що викликана неможливістю подальшого продовження злочинних дій з причин, незалежних від волі винної особи (наприклад, коли цьому перешкодили інші особи, або винна особа не змогла подолати опору потерпілої особи, закінчити злочин з фізіологічних причин тощо).

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за:

- ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України, як закінчений замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням у тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування);

- ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України, як незакінчений замахна вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням у тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви суду при призначенні покарання

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не має судимості; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; розлучений, дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має; працює на посаді будівельника ТОВ «Агробуд»; має постійне місце проживання.

При цьому необхідно відзначити, що судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим

Відповідний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 27 вересня 2018 року по справі № 647/1831/15-к, від 15 серпня 2024 року № 766/6952/23, від 27 листопада 2024 року № 335/3753/21 тощо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбаченою п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України у п. 23 Постанови від 30.05.2008 N 5 «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи», призначаючи покарання особам, винним у вчиненні злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, суди мають неухильно дотримуватись вимог ст. 65 КК щодо індивідуалізації покарання, а саме: враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні враховувати стадію його вчинення, кількість епізодів, тяжкість наслідків, що настали тощо.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами; враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких є нетяжким, а інше тяжким злочином; стадію кримінальних правопорушень; форму вини прямий умисел; кількість епізодів злочинної діяльності два; відношення обвинуваченого до скоєних кримінальних правопорушень, їх конкретні обставини, відсутність тяжких наслідків; особу винного; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також судом враховуються положення ч. 3 ст. 68 КК України, відповідно до якої за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При цьому суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого, попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому є неможливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 1, ч. 2 ст. 152 КК України, яке буде достатнім та необхідним.

Підстав застосування положень статті 69 КК України, і тим більше статті 75 цього Кодексу, судом не встановлено.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.10.2024, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174, абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України.

Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного 04.09.2015), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

Водночас, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) по даному кримінальному провадженню з 18.10.2024.

Крім того, враховуючи положення абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити без змін запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 152КК України - у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України - у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення вироку з 30.12.2024.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк його тримання під вартою (попереднього ув`язнення) з 18.10.2024 по 29.12.2024 включно, з розрахунку день за день.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-предмет, схожий на патрон калібру 5,45 мм; презерватив з надірваною упаковкою з написом «Inotex»; презерватив з написом «Lust condom»; упаковку презервативів «Durex»; перочинний ніж сірого кольору з виїзним лезом; складний ніж з коричневими пластиковими вставками на ручці, передані до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області знищити (а. 21-23, 120-122 т. 1, а. 22 т. 2 матеріалів д.р. №0001024)

-мобільний телефон iPhone 6 imei НОМЕР_1 ; кепку марки «Comfort Hats» з візерунком хрестиком сірого кольору; мобільний телефон марки «Tesko Spark 6 GO» темно-синього кольору imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , з встановленою sim-картою НОМЕР_4 , передані до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області повернути власнику ОСОБА_3 (а. 21-23, 120-122 т. 1, а. 22 т. 2 матеріалів д.р. №0001024)

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.10.2024 по справі №639/6922/24 (провадження №1-кс/639/1370/24 та №1-кс/639/1371/24) на вищезазначені речові докази (а. 28-30, 128-130 т. 1 матеріалів д.р. №0001024).

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілим.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1