Справа № 683/3998/24

УХВАЛА
30 січня 2025 року м. Старокостянтинів
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання з огляду на те, що автомобіль є знаряддям злочину.
Слідчий вказав, що всі необхідні процесуальні та слідчі дії відносно даного транспортного засобу здійснені, потерпілому шкоду відшкодовано, тому не вбачає подальшої потреби в його арешті.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Так, відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якого здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником вищевказаного транспортного засобу є товариство з обмеженою відповідальністю «Орендний бізнес».
Підставою застосування арешту майна було те, що стороною обвинувачення доведено, що вилучений транспортний засіб є доказом у кримінальному провадженні. Тобто, арешт був накладений обґрунтовано з метою забезпечення збереження вилученого майна як речового доказу.
Постановою слідчого від 30 грудня 2024 року заявлений автомобіль визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Також встановлено, що вищевказаний транспортний засіб після його вилучення поміщений на зберігання на територію майданчика тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області, що за адресою: вул. Авіаторів, 2 м. Старокостянтинів Хмельницький район Хмельницька область.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
На думку слідчого судді, власником майна доведено, що на даний час немає потреби у застосуванні такого виду обмеження як заборони користуватися майном автомобілем марки «Hyundai», моделі «Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки скасування арешту в частині заборони користування цим автомобілем на даний час не буде перешкоджати будь-яким чином кримінальному провадженню. Подальше застосування такого обмеження на думку слідчого судді слід визнати непропорційним втручанням у право власника цього майна щодо мирного володіння майном, яке знаходиться у його володінні, а також забезпечення його збереження.
Згідно із ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відтак клопотання власника майна необхідно задовольнити частково, частково скасувавши арешт майна, у зв`язку з чим тимчасово вилучене майно підлягає поверненню власнику на підставі п.4 ч.1 ст.169 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 169, 170, 174, 371-372 КПК України, слідчий суддя
Задовольнити частково клопотання.
Частково скасувати накладений ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 грудня 2024 року арешт на тимчасово вилучений під час проведення огляду місця події в період часу з 15 год 31 хв по 15 год 36 хв 30 грудня 2024 року транспортний засіб автомобіль марки «Hyundai», моделі «Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , в частині заборони власнику використовувати його, залишивши заборону власнику розпоряджатися будь-яким чином зазначеним майном.
Тимчасово вилучений автомобіль марки «Hyundai», моделі «Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , повернути на підставі п.4 ч.1 ст.169 КПК України власнику товариству з обмеженою відповідальністю «Орендний бізнес».
Роз`яснити, що розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, тягне за собою кримінальну відповідальність за ч.1 ст.388 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя