Справа № 463/1414/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/564/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2025 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 постановлено рахувати з часу фактичного затримання 11 лютого 2025 року.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят днів), тобто до 11 квітня 2025 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із території м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.02.2025 заяву в.о. прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_14 про виправлення описки задоволено.

Виправлено описку, допущену в ухвалі слідчого судді від 13 лютого 2025 року у справі №463/1414/25, провадження №1-кс/463/1511/25, за клопотанням старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000485 від 27 травня 2024 року за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, замінено в тексті вступної частини ухвали неправильно зазначену дату народження підозрюваного як « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на правильну - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13.02.2025 скасувати, постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та визначити заставу у розмірів не менше 1600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що ухвала є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що визначений судом розмір застави ОСОБА_7 є не вмотивованим та таким, що не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України та не зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України, а також є неспіврозмірним з сумою, якою ОСОБА_7 заволодів шахрайським способом у двох потерпілих осіб.

Прокурор ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції підтримав подану апеляційну скаргу.

Підозрюваний ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу прокурора заперечили, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечили проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з матеріалами клопотання Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудового розслідування кримінального провадження за №0000485 від 27 травня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 426-1 КК України

12 лютого 2025 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

Висновок слідчого судді в частині обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та вмотивованим, що ніким не оспорюється.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначений розмір застави в повній мірі узгоджується з положеннями ст.182 та ч. 3, ч.4 ст. 183 КПК України.

Так, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як вбачається з оскарженої ухвали слідчий суддя під час її постановлення врахував те, що підозрюваний, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а відтак, враховуючи зухвалий характер вчинених злочинів та особу підозрюваного, який є адвокатом та має зв`язки із військовослужбовцями та працівниками правоохоронних органів, останній перебуваючи на волі з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами, зокрема шляхом підкупу впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом забезпечення конспірації злочинної діяльності не встановлених на даний час співучастників, продовжуватиме вчиняти злочини проти власності, та може вчинити інші злочини.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного не суперечить приписам п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважав за необхідне визначити у відповідності до п.3 ч.5 ст.182 КПК України підозрюваному відповідний розмір застави.

При визначенні розміру застави слідчий суддя зазначив, що матеріали клопотання не містять інформації про наявний в підозрюваного майновий стан, який би дозволяв внести застави у заявленому клопотанням розмірі.

Крім того, під час розгляду клопотання в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що підозрюваному встановлено другу групу інвалідності довічно, стан його здоров`я потребує лікування.

Зважаючи на викладене, слідчим суддею не встановлено наявних відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України обставин для визначення розміру застави, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відтак, з врахуванням характеризуючих даних особи підозрюваного, враховуючи його майновий та сімейний стан, стан його здоров`я, а також обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких він підозрюється, вчинення таких в умовах воєнного стану відносно дружин військовослужовців, які загинули та зникли безвісти під час виконання ними бойових завдань, що підриває обороноздатність держави у воєнний час, слідчий суддя дійшов висновку, що заставу у відповідності до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України слід визначити в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень.

Із урахуванням обставин по справі, особи підозрюваного, його матеріального становища, виходячи з вимог частини п`ятої ст.182 КПК України слідчий суддя дійшов правильного висновку, що підозрюваному слід визначити заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ч. 4 ст. 182 КПК України зазначено, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається суддею, слідчим суддею з урахуванням характеру вчиненого злочину, даних про особу підозрюваного майнового становища особи, що вносить заставу.

Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється. При чому у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у таких межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує встановлені в законі граничні розміри.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Ураховуючи обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , а також дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що обраний слідчим суддею розмір застави 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302800 грн., є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права підозрюваного.

На думку колегії суддів саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4