Справа № 638/738/25
Провадження №1-кп/638/1296/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадженні № 0001425 від 24.10.2024, з обвинувальним актом у відношенні :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Бердичів, Житомирської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації, який обіймає посаду оператора протитанкового відділення, протитанкового взводу, роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підсудного ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_4 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №288 від 17.09.2024, зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення і проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посадіоператора протитанкового відділення, протитанкового взводу, роти вогневої підтримки у військовому званні «солдат», військової частини НОМЕР_1 , з тимчасовою дислокацією у АДРЕСА_2 .

При цьому підсудний ОСОБА_4 , був обізнаний про дію Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було продовжено Указом Президента України №469/2024 від 23.07.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05:30 години 12.08.2024 строком на 90 діб, а також Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», та щодо вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких військовослужбовець зобов`язаний : свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків, які повинен був неухильно дотримуватись.

Однак, підсудний ОСОБА_4 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, вирішив стати на злочинний шлях та 24 жовтня 2024 року близько 17 години 10 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння разом з потерпілим ОСОБА_8 у домоволодінні АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з раптово виниклих хуліганських спонукань, що випливали з бажання показати свою зверхність до оточуючих, тобто з розгнузданого самолюбства, зневажаючи елементарними нормами моралі та загальноприйнятими правилами поведінки людини у суспільстві, та маючи умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, поєднане з особливою зухвалістю, що у подальшому виразилась у загрозі здоров`ю потерпілого ОСОБА_8 внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень, інших громадян та пошкодженні майна потерпілої ОСОБА_9 , кулаком правої руки наніс один удар в область лівого ока потерпілому ОСОБА_8 , а потім озброївшись наявним в домоволодінні ножом, що є предметом спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар ножом в область спини, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, а саме : синець повік лівого ока та колото-різану рану задньої поверхні грудної клітини зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після чого, доводячи свій злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, поєднане з особливою зухвалістю до кінця, підсудний ОСОБА_4 вийшов на подвір`я вищезазначеного домоволодіння, де діючи безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних умов відпочинку громадян, з мотивів явної неповаги до суспільства, що проявилась у відкрито вираженому, очевидному для нього зневажливого ставлення до громадського порядку, ігнорування існуючих у суспільстві правил поведінки, моральності та добропристойності, озброївшись табельною вогнепальною зброєю - автоматом АК-74 № НОМЕР_2 та створюючи загрозу здоров`ю громадян, здійснив декілька пострілів у бік належного потерпілій ОСОБА_9 автомобіля марки «Мазда-323», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який було припарковано на відкритій місцевості, тим самим пошкодив вказаний автомобіль, що завдало матеріальної шкоди потерпілий ОСОБА_9 .

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, визнав повністю та показав, що при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, він дійсно з 17.09.2024 зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 , з тимчасовою дислокацією у АДРЕСА_2 . 24.10.2024 близько 17:00 години, він перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 та маючи при собі табельну вогнепальну зброю - автомат АК-74, разом з місцевим мешканцем потерпілим ОСОБА_8 вживав спиртні напої спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв він, без будь-якої вагомої причини, наніс кулаком руки один сильний удар в обличчя ОСОБА_8 , а потім взявши наявний в оселі ніж, наніс ним один удар в область спини ОСОБА_8 , який після отримання ушкоджень побіг до сусідів, які викликали для нього карету швидкої медичної допомоги. Він же вийшов з будинку, озброївся автоматом АК-74 та без будь-якої причини почав здійснювати прицільні постріли в бік автомобіля марки «Мазда», який стояв на вулиці поблизу домоволодіння, а також вверх. Коли закінчилися набої він повернувся до будинку, де згодом був затриманий співробітниками поліції. Внаслідок своїх злочинних дій він заподіяв потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, а власниці автомобіля ОСОБА_9 матеріальну шкоду, яку потерпілим на теперішній час добровільно відшкодував. Він розумів, що грубо порушує громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю з використанням ножа та вогнепальної зброї, однак йому на той час було байдуже внаслідок алкогольного сп`яніння та емоційної виснаженості. Під час вчинення хуліганських дій на вулиці були сторонні особи, які могли постраждати від його дій. Куди він згодом подів знаряддя вчинення злочину - ніж не пам`ятає. Вину визнає повністю, кається у скоєному, бажає в подальшому в складі ЗСУ боронити Державу Україна.

Оскільки підсудний ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає про те, що дії підсудного ОСОБА_4 за ст. 296 ч. 4 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї та предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень

При визначенні підсудному ОСОБА_4 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення-злочину, данні про особу підсудного, який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та учасником бойових дій, так як безпосередньо брав участь у виконанні бойових завдань по захисту Держави Україна, за час проходження військової служби характеризується задовільно, раніше не судимим не був та до кримінальної відповідальності не притягувався.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_4 судом визнаються щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

У відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання підсудного ОСОБА_4 судом визнається вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, судом також враховується та обставина, що в результаті протиправних дій підсудного ОСОБА_4 наслідків, які могли бути віднесені до категорії тяжких не настали.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_4 , наявність обставин, які як пом`якшують покарання - щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, так і обставини, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, відношення до скоєного злочину, обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення-злочину та наслідки протиправної діяльності підсудного, враховуючи те, що потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до підсудного будь-яких претензій матеріального та морального характеру не мають, цивільні позови не заявляють, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах мінімального розміру передбаченого санкцією ст. 296 ч. 4 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк, так як в разі застосування щодо ОСОБА_4 приписів ст.ст. 75, 76 КК України, з урахуванням відсутності підстав для застосування приписів ст. 69 КК України, визначеної приписами КК України мети кримінального покарання досягнуто не буде.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_4 тримається під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 24.10.2024 та утримується в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне рахувати строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_4 з вказаного числа.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_4 , до набранням вироком законної сили, суд вважає необхідним залишити без змін - тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 цивільні позови не заявлені, у зв`язку з відшкодуванням ОСОБА_4 завданого збитку.

При проведенні судово-балістичної експертизи, експертом державної спеціалізованої установи - Харківський НДЕКЦ МВС України були витрачені кошти у сумі 9550 гривен 80 копійок, які цільовим призначенням були виділені цім установам з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_4 на користь держави.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 31.10.2024, з метою забезпечення збереження речових доказів, було накладено арешт на належне підсудному ОСОБА_4 майно, а саме : мобільний телефон ТМ «POCO-M5s» IMEІ: НОМЕР_4 IMEI: НОМЕР_5 з чохлом, два складні ножа; знаряддя вчинення злочину - табельна зброя підсудного ОСОБА_4 , автомат AK-74 № НОМЕР_2 1989 року випуску та магазин до нього, 29 гільз від набоїв калібру 5х45 мм.

Приймаючи до уваги, що належне підсудному ОСОБА_4 майно, а саме : мобільний телефон ТМ «POCO-M5s» з чохлом, два складні ножа, табельна зброя, яка є державною власністю - автомат AK-74, магазин до нього та 29 гільз від набоїв калібру 5х45 мм,не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна та в подальшому визначити долю речових доказів наступним чином.

Речові докази, які зберігаються в камері схову Ізюмського РУП ГУНП в Х/О, а саме : належні підсудному ОСОБА_4 мобільний телефон ТМ «POCO-M5s» IMEІ: НОМЕР_4 IMEI: НОМЕР_5 з чохлом,два складні ножа, - підлягають поверненню підсудному ОСОБА_4 за належністю; 29 гільз від набоїв калібру 5х45 мм, - підлягають знищенню; автомат AK-74 № НОМЕР_2 1989 року випуску та магазин до нього, - підлягає поверненню за належністю уповноваженій особі військової частини НОМЕР_1 ; належний потерпілій ОСОБА_9 автомобіль марки «Мазда-323» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , - підлягає залишенню ОСОБА_9 за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 3 років позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально - виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 24 жовтня 2024 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний щодо засудженого ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою в Держаній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 9550 гривен 80 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 31.10.2024 на речові докази, а саме : мобільний телефон ТМ «POCO-M5s» IMEІ: НОМЕР_4 IMEI: НОМЕР_5 з чохлом, два складні ножа, автомат AK-74 № НОМЕР_2 1989 року випуску та магазин до нього, 29 гільз від набоїв калібру 5х45 мм.

Речові докази, які зберігаються в камері схову Ізюмського РУП ГУНП в Х/О, а саме : належні підсудному ОСОБА_4 мобільний телефон ТМ «POCO-M5s» IMEІ: НОМЕР_4 IMEI: НОМЕР_5 з чохлом,два складні ножа, - повернути підсудному ОСОБА_4 за належністю; 29 гільз від набоїв калібру 5х45 мм, - знищити; автомат AK-74 № НОМЕР_2 1989 року випуску та магазин до нього, - повернути за належністю уповноваженій особі військової частини НОМЕР_1 ; належний потерпілій ОСОБА_9 автомобіль марки «Мазда-323» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , - залишити ОСОБА_9 за належністю.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1