УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 Справа №607/604/25 Провадження №1-кс/607/257/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із вищою медичною освітою, працюючого лікарем-хірургом-стоматологом І кваліфікаційної категорії отоларингологічного дитячого відділення з центром слуху та щелепно-лицевої хірургії КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» ТОР, одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2025 старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002667 від 14.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що СВ Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002667 від 14.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.11.2023 року до Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення про те, що 13.11.2023 року о 19:50 год. у реанімаційному відділенні КНП «ТОДКЛ» ТОР, що за адресою м. Тернопіль, вул. Сахарова 2, помер малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків лікарями КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» ТОР.

За даним фактом відомості внесені 14.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0002667 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 582 від 14.11.2023, причиною смерті ОСОБА_7 стало захворювання у вигляді гострої легенево серцевої недостатності, що обумовлено станом після загального знечулення з приводу санації ротової порожнини.

09 січня 2024 року ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Ініціатор клопотання зазначає, що 01 серпня 2016 року згідно витягу із наказу Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні № 16-П/07 ОСОБА_4 , прийнято на роботу на посаду лікаря-стоматолога-хірурга отоларингологічного відділення. Перебуваючи на цій посаді, ОСОБА_4 у своїй діяльності зобов`язаний керуватись Конституцією України, Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», та іншими прийнятими відповідно до них актами законодавства, що регулюють суспільні відносини у сфері охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людини, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає, серед іншого, кваліфіковану медичну допомогу. Ст. 33 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що медична допомога надається відповідно до медичних показань професійно підготовленими медичними працівниками, які зобов`язані сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобіганню і лікуванню захворювань, надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу.

Ст. 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що лікуючий лікар - лікар закладу охорони здоров`я, який надає медичну допомогу пацієнту в період його обстеження та лікування, зобов`язаний своєчасно та кваліфіковано обстежити та лікувати пацієнта. Ст. 35-2 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що спеціалізована медична допомога - медична допомога, що надається в амбулаторних або стаціонарних умовах лікарями відповідної спеціалізації (крім лікарів загальної практики - сімейних лікарів) у плановому порядку або в екстрених випадках і передбачає надання консультації, проведення діагностики, лікування та профілактики хвороб, травм, отруєнь, патологічних і фізіологічних (під час вагітності та пологів) станів, у тому числі із застосуванням високотехнологічного обладнання та/або високоспеціалізованих медичних процедур високої складності; направлення пацієнта відповідно до медичних показань для надання спеціалізованої медичної допомоги з іншої спеціалізації. Надання спеціалізованої медичної допомоги забезпечують заклади охорони здоров`я в стаціонарних та амбулаторних умовах.

Ст. 37 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що медичні працівники зобов`язані невідкладно надавати необхідну медичну допомогу у разі виникнення невідкладного стану людини.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», встановлено, що медичне втручання (застосування методів діагностики, профілактики або лікування, пов`язаних із впливом на організм людини) допускається лише в тому разі, коли воно не може завдати шкоди здоров`я пацієнта. Медичне втручання, пов`язане з ризиком для здоров`я пацієнта, допускається як виняток в умовах гострої потреби, коли можлива шкода від застосування методів діагностики, профілактики або лікування є меншою, ніж та, що очікується в разі відмови від втручання, а усунення небезпеки для здоров`я пацієнта іншими методами неможливе. Ризикові методи діагностики профілактики або лікування визнаються допустимими, якщо вони відповідають сучасним науково обґрунтованим вимогам, спрямовані на відвернення реальної загрози життя та здоров`я пацієнта, застосування за згодою інформованого про їх можливі шкідливі наслідки пацієнта, а лікар вживає всіх належних у таких випадках заходів для відвернення шкоди життю та здоров`ю пацієнта.

Відповідно до ст. 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», медичні і фармацевтичні працівники зобов`язані сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобіганню і лікуванню захворювань, надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу. Відповідно Указу Президента України «Про Клятву лікаря» від 15.06.1992 № 349, лікар зобов`язаний віддавати справі охорони і поліпшення здоров`я людини, лікуванню і запобіганню захворюванням усі знання, сили та вміння, надавати медичну допомогу всім, хто її потребує. Медичні та фармацевтичні працівники несуть також інші обов`язки, передбачені законодавством.

У відповідності до вимог п. 90 «Лікар-хірург» розділ «Професіонали» довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78 «Охорона здоров`я», затвердженого наказом МОЗ України від 29.03.2002 №117, проводить цілеспрямоване клінічне обстеження хворого. Визначає обсяг лабораторних, рентгенологічних та інших спеціальних досліджень, оцінює їх результати. Проводить диференційну діагностику. Визначає тяжкість стану хворого. Надає невідкладну медичну допомогу хворим при термінальних станах, групових та масових ураженнях. Здійснює нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів. Визначає показання до госпіталізації за профілем захворювання, тактику медикаментозного та оперативного лікування з урахуванням стану хворого, необхідності передопераційної підготовки. Застосовує сучасні методи лікування та диспансеризації хворих хірургічного профілю. Працює у тісному контакті з суміжними спеціалістами та службами. Керує роботою середнього медичного персоналу. Дотримується принципів медичної деонтології. Планує роботу та проводить аналіз її результатів. Веде лікарську документацію. Постійно удосконалює свій професійний рівень.

Згідно посадової інструкції, затвердженої 25 січня 2023 року Генеральним директором (головним лікарем) КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня», з якою того ж дня ОСОБА_4 ознайомився, лікар-стоматолог-хірург отоларингологічного відділення з центром слуху та щелепно-лицевої хірургії І кваліфікаційної категорії, зобов`язаний: застосовувати сучасні методи діагностики та хірургічного лікування запальних процесів, травматичних ушкоджень, новоутворень, набутих вад деформацій щелепно-лицевої ділянки; здійснювати нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів. Поряд з цим, у відповідності до вищевказаної інструкції, ОСОБА_4 зобов`язаний залучати лікарів інших спеціальностей до консультування пацієнтів; перевіряти правильність і своєчасність виконання лікарських призначень середнім і молодшим медичним персоналом з доведенням до відома завідуючого відділенням випадків виявлених при цьому порушень, тощо.

Однак, ОСОБА_4 , не дотримуючись вказаних норм та обов`язків, будучи медичним працівником зі спеціальною освітою, який зобов`язаний надавати своєчасну та кваліфіковану медичну й лікарську допомогу, неналежно виконав свої професійні обов`язки, внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому ОСОБА_7 за наступних обставин.

У першій декаді серпня 2023 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , звернулись за консультацією до лікаря-стоматолога-хірурга КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» ТОР ОСОБА_4 з приводу лікування карієсу їх сину, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За результатами вказаної консультації, лікар визначив необхідність проведення малолітньому ОСОБА_7 санації ротової порожнини під повним знечулення, у зв`язку з чим, встановив необхідний перелік передопераційних обстежень, зокрема ЕХО-серця, аналіз крові на вміст глюкози натщесерце, клінічний аналіз крові, загальний аналіз сечі, які були відібрані та дослідженні з серпня по листопад 2023 року.

13 листопада 2023 року о 07:50 год. малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в супроводі своїх батьків, на підставі електронного скерування №7932-3749-3567-4541 від 10.11.2023, виданого лікарем КНП «Трибухівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Трибухівської сільської ради ОСОБА_10 для планового стаціонарного лікування загального напрямку спеціалізації дитяча отоларингологія, був госпіталізований у отоларингологічне відділення КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» ТОР, що в м. Тернополі по вул. Сахарова 2.

Під час первинного огляду малолітнього ОСОБА_7 лікарем ОСОБА_4 , пацієнту встановлено діагноз Множинний карієс (Код за МХК-10 К02.2), а саме хронічний глибокий карієс 55,85, 65, 75, 51 зубів та хронічний пульпіт 52, 61, 62 зубів та визначено подальше лікування у вигляді планового оперативного втручання ( тобто такого, що не потребує негайного втручання, оскільки немає загрози для життя чи значного погіршення здоров`я пацієнта) - санації порожнини рота під загальним знеболенням, а також призначено план обстеження, який включав такі аналізи, як загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, глюкозу крові, зішкреб на ентеробіоз, кал на яйця глистів та визначення групової належності крові і резус-фактор, з яких був проведений лише один, спрямований на визначення рівня глюкози в крові натщесерце.

Таким чином, ОСОБА_4 , як лікуючий лікар, який спостерігав пацієнта ОСОБА_7 з серпня 2023 року, визначивши необхідність проведення, саме планового оперативного втручання, мав можливість та час для збору повної та детальної, зважаючи на вік дитини, інформації щодо анамнезу та стану ОСОБА_7 та врахувати наявність попередніх захворювань, перенесених дитиною, які були підставою для відтермінування вказаного оперативного втручання в період часу з серпня по листопад 2023 року, а також забезпечити огляд пацієнта медичними працівниками інших спеціальностей для запобігання настання негативних операційних наслідків.

За оцінкою показників лабораторних досліджень, а саме аналізу крові виконаного 10 листопада 2023 року КНП «Трибухівского центру первинної медико-санітарної допомоги» ТСР, у дитини спостерігалась наявність запальних змін у клінічному аналізі крові (лейкоцитоз), не зважаючи на це, лікуючим лікарем отоларингологом ОСОБА_4 після госпіталізації ОСОБА_7 було прийнято рішення про проведення 13 листопада 2023 року санації ротової порожнини малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де до операції, з метою анестезіологічного забезпечення проведення санації ротової порожнини малолітньому ОСОБА_7 , було залучено лікаря-анестезіолога дитячого КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» ТОР ОСОБА_11 , яка 13 листопада 2023 року, відповідно до затвердженого графіку медичним директором вказаного медичного закладу, перебувала на чергуванні, інших спеціалістів для проведення огляду лікарем ОСОБА_4 забезпечено не було.

Так, 13 листопада 2023 року о 07:50 годині, ОСОБА_4 , як лікар-стоматолог-хірург, у приміщенні палати отоларингологічного відділення КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» ТОР, що на вул. Сахарова, 2 в м. Тернопіль, Тернопільської області, діючи із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, порушуючи свої професійні обов`язки лікаря, діючи із порушеннями покладених на нього функціональних обов`язків, тобто не так, як цього вимагають інтереси його професійної діяльності, неналежно виконував свої професійні обов`язки, внаслідок недбалого та несумлінного ставлення до них, а саме: у порушенні Настанови 00344 «Передопераційна оцінка», яка вказує про необхідність передопераційної оцінки, з метою виявлення ризиків, асоційованих з анестезією та плановим втручанням, будучи усвідомленим у наявності ризиків у дитини через перенесені попередньо пацієнтом захворювання, на що вказує неодноразове перенесення санації ротової порожнини ОСОБА_7 до цього, зокрема в період часу з серпня по листопад 2023 року, під час складання плану обстеження, не включив необхідні дослідження для встановлення стану здоров`я пацієнта. Відповідно до вказаної постанови, оперуючий хірург приймає остаточне рішення щодо проведення операції, проігнорував наявну в анамнезі хворого інформацію, не перевірив її та не призначив додаткових обстежень чи консультацій. Не дивлячись на записи в плані обстеження, дитині, ОСОБА_4 не призначив та не забезпечив проведення будь-якого дослідження з метою передопераційної підготовки у КНП «ТОДКЛ» ТОР, на етапі первинного огляду не забезпечив огляд пацієнта лікарем-педіатром, не виконав обов`язковий перелік необхідних досліджень для встановлення стану здоров`я згідно з ASA, що призвело до розбіжності в оцінці стану пацієнта перед операцією, а саме не проведенні повторного аналізу крові, біохімічного аналізу крові з визначенням протеінограми, електролітів крові; коагулограми, рентгенографії органів грудної порожнини, та її огляду обумовили недооцінку об`єктивного стану здоров`я дитини ОСОБА_7 , що призвело до настання невідворотних наслідків під час проведення планового оперативного втручання; у порушенні посадової інструкції, затвердженої 25 січня 2023 року Генеральним директором (головним лікарем) КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» після проведеного первинного огляду малолітнього ОСОБА_7 , за результатами якого не встановив наявність протипоказань до проведення санації ротової порожнини дитині під внутрішньовенним наркозом із ШВЛ, оскільки не оцінив належним чином наявні в медичній документації результатами попередніх досліджень пацієнта та не призначив жодних інших додаткових обстежень або досліджень, як цього вимагають нормативно-правові акти, що регулюють відносини у сфері охорони здоров`я, призначив проведення планової санації ротової порожнини передчасно.

Таким чином, не враховано наявність запальних змін у дитини, а саме в клінічному аналізі крові від 10 листопада 2023 року (лейкоцитоз), важкої гіпопротеінемії в крові в біохімічному аналізі крові від 13.11.2023 (білок в аналізі сечі мікротеінурія) від 13.11.2023, які вказували на те, що дитина надійшла на планове лікування з проявами вираженого хронічного запального процесу (найбільш вірогідно інтерстиційного запального процесу в легенях) на тлі інволюції вилочкової залози 1-2 ступеня, гіперплазії наднирників, гіперплазії всієї лімфоїдної тканини, що призвело до неадекватної імунологічної відповіді організму на запальний процес. Як наслідок, проведення оперативного втручання, а саме ще о 12:10 год. 13.11.2023, почалося поступове зниження артеріального тиску, а в 12:25 і пульсу (числа серцевих скорочень) та падіння рівня кисню в крові (сатурації).

Після чого пацієнта направили в Анестезіологічне дитяче відділення з ліжками для інтенсивної терапії з виїзною консультативно-педіатричною бригадою невідкладної та паліативної допомоги КНП «ТОДКЛ» ТОР, де останньому поставлено діагноз «Гостра легенево-серцева недостатність. Емболія легень. Гострий набряк легень».

Надалі в Анестезіологічному дитячому відділенні з ліжками для інтенсивної терапії з виїзною консультативно-педіатричною бригадою невідкладної та паліативної допомоги КНП «ТОДКЛ» стан малолітнього ОСОБА_7 погіршувався та, не зважаючи на проведений комплекс реанімаційних заходів, о 19:50 год. 13.11.2023 констатовано біологічну смерть останнього.

Причиною смерті дитини ОСОБА_7 явилася гостра легенево-серцева недостатність, яка розвинулася внаслідок загострення інтерстеційного запального процесу легень та ускладнилася формуванням набряку легень та масивного двобічного гідротораксу, набряком головного мозку. Тому, між наявністю в доопераційному періоді запального процесу в легенях з розвитком важких кардіо-респіраторних ускладнень та настанням смерті дитини є причинно-наслідковий зв`язок.

Умовами, які сприяли зриву компенсації гемодинаміки та дихальної функції, слід вважати преморбідний фон дитини (обтяжений анамнез хвороби), а також проведення санації порожнини рота під загальною анестезією (знечуленням) з ШВЛ. Рівень гіпоксії на фоні розладів гемодинаміки о 12.10 привів до розвитку синдрому набряку головного мозку з комою ІІІ, що підтверджується записами з неврологічним статусом в медичній карті. Взаємно обтяжуючі впливи порушень гемодинаміки, дихальної функції та набряку головного мозку різко знижували ефективність інтенсивної терапії та успіх реанімаційних заходів. Хоча, виявлений за результатами розтину трупа дитини масивний двосторонній гідроторакс мав бути діагностований за допомогою рентгенографічного дослідження органів грудної клітини з подальшою пункцією-дренуванням.

Таким чином, основним у настанні смерті дитини ОСОБА_7 явилися гостра легенево-серцева недостатність, яка розвинулась внаслідок загострення інтерстеційного запального процесу легень та ускладнилася формуванням набряку легень та масивного двобічного гідротораксу, набряком головного мозку, оскільки своєчасно виявлені патологічні зміни та вжиті відповідні діагностично-лікувальні заходи могли попередити обтяження стану дитини за рахунок важких ускладнень.

За умови своєчасного та динамічного спостереження за дитиною раннього віку, оцінці її стану здоров`я та результатів досліджень лабораторних та інструментальних методів обстеження, можливо б було відтермінувати проведення планової санації ротової порожнини до стабілізації стану здоров`я дитини, що могло б попередити розвиток важких ускладнень з боку важливих життєвих органів.

Зважаючи на викладене, між наявністю в доопераційному періоді запального процесу в легенях з розвитком важких кардіо-респіраторних ускладнень та настанням смерті дитини є причинно-наслідковий зв`язок, умовами, які сприяли зриву компенсації гемодинаміки та дихальних функції, стали преморбітний фон дитини, а також проведення санації порожнини рота під загальною анестезією (знечулення) з ШВЛ, а також недоліки організаційно-тактичного та діагностично-лікувального напрямку в наданні медичної допомоги, оскільки, виявлений масивний двосторонній гідроторакс мав бути діагностований за допомогою рентгенографічного дослідження органів грудної клітки з подальшою пункцією-дренування, чого виконано не було ні на до госпітальному етапі працівниками первинної ланки, ні працівниками КНП «Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні» ТОР.

За таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, тобто у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому.

У клопотанні слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. Вказані обставини та тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, на думку слідчого, свідчать про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця перебування та проживання; утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками в рамках даного кримінального провадження.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, його копія вручена підозрюваному.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обґрунтованими та такими, що дають право на застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 даного запобіжного заходу.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення не заперечив, втім, посилаючись на те, що перша підозра в рамках даного кримінального провадження була повідомлена 13.12.2024, вказав на наявність підстав для застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, тобто по 13.02.2025.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002667 від 14.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

09.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, тобто у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому.

На думку слідчого судді, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його причетність до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0002667 від 14.11.2023; електронний рапорт інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 14.11.2023; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.11.2023; протокол огляду місця події від 13.11.2023; лікарське свідоцтво про смерть № 582 від 14.11.2023; висновок експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи від 07.12.2023; протоколи допитів потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 14.11.2023; протоколи допиту свідків ОСОБА_13 від 14.11.2023, ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 30.01.2024, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 від 08.11.2024; висновок за результатами проведеної КЕО комісією Департаменту охорони здоров`я Тернопільської ОВА від 29.01.2024; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 22.12.2023; протокол №12 медичної ради КНП «ТОДКЛ» ТОР від 18.12.2024; висновок комісійної судово-медичної експертизи від 30.09.2024; та інші долучені до клопотання матеріали.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, та з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя зазначає таке.

В обґрунтування клопотання та застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слідчий зазначив, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до трьох років. Відтак, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, підозрюваний може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин, ризик незаконного впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 178 КПК України та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).

З урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є необхідним і, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти існуючим ризикам.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, характеристику підозрюваного, слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе у повній мірі забезпечити можливість контролю за поведінкою підозрюваного з боку органу досудового розслідування та забезпечити досягнення мети кримінального провадження.

Особисте зобов`язання є найменш обтяжливим запобіжним заходом із передбаченого законом, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання належить задовольнити.

Крім того, у клопотанні слідчого також порушується питання про покладення на підозрюваного строком на 2 місяці таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця перебування та проживання; утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками в рамках даного кримінального провадження.

З огляду на тяжкість, характер вчиненого кримінального правопорушення, існуючих ризиків, слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги cлідчого про покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючим ризикам та ефективності здійснення кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, покладення на підозрюваного ОСОБА_4 саме таких обов`язків надасть можливість органу досудового розслідування здійснювати контроль за його належною процесуальною поведінкою.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

При цьому, враховуючи, що у кримінальному провадженні №0002667 від 14.11.2023 перше повідомлення про підозру було пред`явлено ОСОБА_11 - 13.12.2024, то з урахуванням положень ст. 219 КПК України, строк виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків слід визначити по 13.02.2025, тобто в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця перебування та проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками в рамках даного кримінального провадження.

Повідомити підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків по 13.02.2025, тобто в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1