Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/708/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6

законного представника

підозрюваного: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 до 21 січня 2025 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від від 23 листопада 2024 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 до 21 січня 2025 року.

Слідчий суддя вважав, що підозра у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України є доведеною, як і ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Вважає, що ухвала слідчого судді є безпідставною та необґрунтованою.

Зазначає, що слідчим суддею не вірно оцінено ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, ОСОБА_9 має тяжкий стан здоров`я - має другу групу інвалідності, з дитинства безстроково, згідно висновку лікарської комісії потребує постійного стороннього догляду, Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 28 жовтня 2004 року ОСОБА_9 визнаний недієздатним, має тяжкий матеріальний стан, має постійне місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимий, будучи на свободі не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду , незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із пунктом 1 частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні №0003629 від 22.11.2024 року доказами, копії яких містяться в матеріалах провадження, та яким слідчій суддя надав відповідну правову оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може впливати на свідка, з метою зміни ним показів, можливість вчинити підозрюваним інше кримінальне правопорушення, з цими висновками погоджується і колегія суддів.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів на час прийняття рішення слідчим суддею.

Доводи сторони захисту про те, що до підозрюваного ОСОБА_9 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу, враховуючи характер злочину.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 до 21 січня 2025 року без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: