Справа № 450/2321/24 Провадження № 1-кп/450/405/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000100 від 01.02.2024р. про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підберізці Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, зі середньою освітою, не одруженого, який на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей немає, не працюючого, раніше судимого: останній раз згідно з вироком Личаківського районного суду м.Львова від 26.01.2024 за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, фактично проживаючого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 в ніч з 31.01.2024р. на 01.02.2024р. близько 03год.00хв. протиправно, всупереч волі власника, маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість іншого володіння особи, передбаченого ст.30 Конституції України, достовірно знаючи, що власник іншого володіння, а саме автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «110557» типу «Фургон малотонажний В» д.н.з. НОМЕР_1 не надав йому дозволу проникати на подвір`я та в автомобільний транспортний засіб, переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, проник на подвір`я приватного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та в подальшому шляхом розбиття переднього скла водійського сидіння автомобіля, також проник в середину автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «110557» типу «Фургон малотонажний В» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_6 .

Таким чином ОСОБА_4 вчинив незаконне проникнення до іншого володіння особи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив усі обставини, які викладені в обвинувальному акті щодо незаконного проникнення на подвір`я та транспортний засіб, який належить потерпілому. У вчиненому щиро розкаюється, шкодує. Вказав, що не сплатив штраф, призначений за попереднім вироком.

Потерпілий ОСОБА_6 подав клопотання про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе виним повністю у вчиненні кримінального правопорушення, який йому інкримінується, фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорюються учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні ним кримінального правопорушення, його винуватість доводиться іншими зібраними у справі доказами, однак відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд впевнившись у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності його позиції, визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

На підставі наведеного суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 162 КК України доведена повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 162 КК України є правильною так як він вчинив незаконне проникнення до іншого володіння особи.

За вчинений кримінальне правопорушення ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначенні виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, сприяння органам досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, котрий раніше судимий, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, розкаюється, за місцем реєстрації характеризується негативно, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря- психіатра не перебуває.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 26.01.2024р. ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, покарання не відбув, що підтверджено обвинуваченим у судовому засіданні.

Таким чином, остаточне покарання слід визначити шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за цим вироком згідно ч.1 ст.71 КК України.

Оскільки штраф як основне покарання в силу ч. 3 ст. 72 КК України при призначенні їх за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, вирок Личаківського районного суду м.Львова від 26.01.2024р. підлягає самостійному виконанню.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Сторони клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не заявляли.

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів складають 13253, 40 грн. та підлягають стягненню в дохід держави за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.100, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком приєднати невідбуте повне покарання за попереднім вироком Личаківського районного суду м.Львова від 26.01.2024р. та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 26.01.2024р., яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України , до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: пластмасову коробку (кейс) голубого кольору від шуруповерту- повернути ОСОБА_6 ;

куртку чорну із написом «errea» та білі штани повернути ОСОБА_4 ;

DVD-R диск на якому міститься відеозапис з камер стеження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.03.2024р.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 13 253, 40 грн. (тринадцять тисяч двісті п`ятдесят три гривні 40 коп.) грн. витрат на залучення експертів.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення.

СуддяОСОБА_1