В И Р О К

Іменем України

Справа №377/137/25

Провадження №1-кп/377/21/25

07 квітня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань ( далі-ЄРДР) за №00000008 від 08 січня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Славутич Київської області, громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України (далі-КК України),

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, за таких обставин.

ОСОБА_4 всупереч положенням статті 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань останньої та негативно вплинуло на її психічне здоров`я, погіршило якість її життя і наповнило його стресогенними факторами у значущих сферах життєдіяльності та душевними переживаннями у вигляді тривоги, страхів, емоційного напруження.

02 червня 2024 року, 09 червня 2024 року та 07 жовтня 2024 року ОСОБА_4 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, образах, принижуванні, у зв`язку з чим 21 червня 2024 року, 06 серпня 2024 року та 05 листопада 2024 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2, частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі- КУпАП).

16 грудня 2024 року, близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , не зважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи систематично, знаходячись за місцем свого постійного проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань своїй матері ОСОБА_5 , яка є особою похилого віку та особою з інвалідністю, безпідставно вчинив сварку та висловлювався в бік потерпілої нецензурною лайкою, ображаючи її та принижуючи.

Вказані систематичні дії викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 та погіршення якості її життя.

Відповідальність ОСОБА_4 за цей злочин передбачена статтею 126-1 КК України за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні вказаного злочину, за обставин, викладених у вироку, визнав повністю і показав, що дійсно вчиняв відносно свої матері ОСОБА_5 , з якою він разом проживає за адресою: АДРЕСА_1 , домашнє насильство 02 червня 2024 року, 09 червня 2024 року та 07 жовтня 2024 року, за що був притягнутий судом до адміністративної відповідальності. У грудні 2024 року він знову вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 за місцем проживання, висловлювався в її бік нецензурною лайкою, якою ображав та принижував її. Критично ставиться до вчиненого ним злочину, вважає, що своїми діями завдавав психологічних страждань своїй матері. На даний час він зробив для себе певні висновки, змінив свою поведінку, не вчиняє відносно потерпілої протиправних посягань, розкаюється у вчиненому. Підтвердив, що дійсно постійно вживає спиртні напої, а також вживає наркотичні речовини, тому деякі з адміністративних правопорушень відносно своєї матері вчиняв у стані сп`яніння.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила розглядати кримінальне провадження без її участі.

З урахуванням думки сторін та враховуючи, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію кримінального правопорушення, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм, що в такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням постанов у справах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , а також дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого та мають значення для призначення покарання.

Відповідно до постанови судді Славутицького міського суду Київської області від 21 червня 2024 року у справі №377/457/24, провадження №3/377/181/24, що набрала законної сили 02 липня 2024 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, і піддано стягненню у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 гривень за те, що 09 червня 2024 року, о 18 годині 33 хвилини, він, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 , домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою, штовхав її, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_5 .

Відповідно до постанови судді Славутицького міського суду Київської області від 06 серпня 2024 року у справі №377/613/24, провадження №3/377/236/24, що набрала законної сили 19 серпня 2024 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, і піддано стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 гривень за те, що 02 червня 2024 року, об 11 годині 00 хвилин, він, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 , домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, образах, приниженні, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

За постановою судді Славутицького міського суду Київської області від 05 листопада 2024 року у справі №377/948/24, провадження №3/377/387/24, що набрала законної сили 18 листопада 2024 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, і піддано стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 гривень за те, що 07 жовтня 2024 року, о 19 годині 00 хвилин, він, будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, тобто висловлювався в її бік нецензурною лайкою, ображав, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд доходить висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та необхідність призначення йому покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених статтею 65 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття, оскільки обвинувачений визнав свою вину, висловив критичне ставлення до своєї поведінки, дав правдиві показання.

Обставиною, яка відповідно до статті 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При цьому, суд бере до уваги, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку в лікарів нарколога та психіатра КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області не перебуває і за допомогою не звертався; раніше не судимий; одружений; не працює; за місцем проживання згідно з характеристикою старшого ДОП СП ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області характеризується негативно, як особа, яка зловживає спиртними напоями, не має постійного заробітку, протягом 2024 року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 178, частиною 3 статті 178 КУпАП, частиною 1 статті 173-2, частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує досудову доповідь, складену 04.04.2025 Вишгородським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області щодо особи обвинуваченого.

Як вбачається з досудової доповіді, згідно з соціально-психологічною характеристикою обвинуваченого, ОСОБА_4 проживає разом з батьками за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до характеристики з ВП №2 Вишгородського РУП від 26.03.2025 обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, постійно вживає спиртні напої, порушує громадський порядок. Зі слів обвинуваченого та його матері ОСОБА_4 не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, без оформлення трудових відносин теж ніде не працює, матеріально себе не забезпечує, знаходиться на повному утриманні батьків, має труднощі з раціональним використанням коштів, якщо якісь кошти в нього з`являються, то він витрачає їх на алкоголь або наркотичні речовини. В азартні ігри не грає, має заборгованість по сплаті кредитів, але не орієнтується в сумі заборгованості. Згідно Єдиного реєстру боржників відносно обвинуваченого зареєстровано три записи по стягненню коштів за несплачені штрафи за адміністративних правопорушень, та стягнення судового збору. Обвинувачений характеризує себе спокійним, не заперечує випадки прояву агресії щодо оточуючих та своїх батьків, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, спиртними напоями зловживає на постійній основі, алкоголь чинить помітний шкідливий вплив на його життя, при цьому вживає майже всі наркотичні засоби. Не має друзів та ні з ким не спілкується. Одружений але з дружиною не проживає та не підтримує відносини, має малолітнього сина ОСОБА_6 , 2014 року народження, який проживає окремо з матір`ю, вихованням сина не займається, матеріально не допомагає. Фактори, що підвищують ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є відсутність контролю над поведінкою та мисленням, зловживання спиртними напоями, вживання наркотичних речовин, скрутне матеріальне становище, відсутність місця роботи, ставлення обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, складні стосунки з рідними.

Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та високу ймовірність небезпеки для суспільства ( у тому числі для окремих осіб), орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе.

За таких обставин, врахувавши об`єктивні чинники, що стосуються тяжкості злочину, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, обставину, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, висновок досудової доповіді Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, складеної 04.04.2025, з якої вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб, оцінюється як високий, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк один рік, яке буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження нових кримінальних правопорушень, а також таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Обмежень до застосування покарання у виді обмеження волі відповідно до частини 3 статті 61 КК України судом не встановлено.

При цьому, суд вважає неможливим застосування до обвинуваченого більш м`якого покарання, передбаченого статтею 126-1 КК України. Так, дані про особу ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працевлаштований, легального доходу не має, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, його соціально-психологічна характеристика, викладена в досудовій доповіді, де вказано, що він постійно вживає спиртні напої, а також всі види наркотичних засобів, що обвинувачений також підтвердив у судовому засіданні, свідчать про його підвищену суспільну небезпечність. Тому за вказаних обставин суд дійшов до переконання, що призначення обвинуваченому більш м`якого покарання , передбаченого статтею 126-1 КК України, не можна вважати обґрунтованим і таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки більш м`які покарання, передбачені статтею 126-1 КК України, не є достатніми для досягнення мети покарання, а саме виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід під час досудового розслідування до ОСОБА_4 не застосовувався. Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 368, 369-371, 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 2 статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1