Справа № 645/351/24
Провадження № 1-кп/645/114/25
В И Р О К

Іменем України

20 січня 2025 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001797 від 21.12.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, із середньою світою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан.

21 грудня 2023 року, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_3 прийшов за адресою: АДРЕСА_3 навідати свою знайому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перебуваючи у вказаній квартирі, ОСОБА_5 пішла до себе в кімнату, де підключила свій мобільний телефон TM «Apple Iphone 12, 64gb» imei: НОМЕР_1 на зарядний пристрій, залишивши його на ліжку в кімнаті, після чого повернулась до зали, де знаходився ОСОБА_3 ..

Через деякий час, ОСОБА_3 зайшов до кімнати ОСОБА_5 , де на ліжку знаходився належний їй мобільний телефон, побачивши який у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до ліжка ОСОБА_5 та викрав належний їй мобільний телефон TM «Apple Iphone 12, 64gb», вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/30200-ТВ від 27.12.2023 року становить 12833,33 грн. та в подальшому пішов з квартири, де проживає ОСОБА_5 ..

Не маючи в подальшому наміру повертати потерпілій вказаний мобільний телефон, ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення злочину та його правову кваліфікацію не оспорював.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 21.12.2023 року приблизно о 15:00 год. він прийшов до своєї знайомої ОСОБА_6 додому (точної адреси не пам`ятає), де вони перебували разом деякий час. В подальшому ОСОБА_6 віднесла свій мобільний телефон до приміщення спальні та підключила його до зарядного пристрою. Через деякий час, він зайшов до приміщення, де перебував вказаний телефон та, скориставшись тим, що ОСОБА_6 його не бачить, таємно викрав телефон та сховав. Через деякий час він покинув квартиру потерпілої. Викрадений мобільний телефон зберігав у себе вдома у вимкненому стані, періодично вмикав його та користувався ним у особистих цілях.

Обвинувачений наголосив, що вину він визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, піддав критичній оцінці свої дії. Просив його суворо не карати. Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 надала суду заяву, в якій просила розглянути кримінальне провадження за відсутності потерпілої сторони, не заперечувала проти розгляду кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи той факт, що обвинувачений визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо процесуальних витрат та речових доказів, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не засуджений, на обліку в лікаря-нарколога в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, на обліку в лікаря-психіатра в КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, має постійне місце проживання.

Відповідно до висновку Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області від 19.06.2024 року орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, з урахуванням доступних програм і послуг, за умови реалізації яких можливо досягнути правослухняної поведінки без застосування покарань, пов`язаний з обмеженням або позбавленням волі на певний строк.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, його молодий вік, вчинення ним кримінального правопорушення вперше, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, та саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого.

При цьому суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому його можливо звільнити від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд покладає на обвинуваченого.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Крім того, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.01.2024 року по справі № 645/202/24 провадження 1-кс/645/122/24, оскільки подальше його застосування є недоцільним.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121- 23/30200-ТВ від 27.12.2023 в сумі 1514 гривні 56 копійок.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.01.2024 року по справі № 645/202/24 провадження 1-кс/645/122/24 на мобільний телефон TM «Apple Iphone 12, 64gb» imei: НОМЕР_1 .

Речовий доказ по кримінальному провадженню: мобільний телефон TM «Apple Iphone 12, 64gb» imei: НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання законному представнику неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважати повернутим власнику, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1