СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1320/25
ун. № 759/4509/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні за №0000378 від 11.11.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який здобув середню освіту, одружений, має неповнолітню дитину 2008 р.н., не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 подане у кримінальному провадженні за №0000378 від 11.11.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. В ході досудового розслідування установлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочини, які останньому інкримінують, відносяться до категорії тяжких та передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, і, будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкриміновані злочини, для уникнення покарання останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, та, крім того, характер дій ОСОБА_4 під час вчинення злочину, а саме прийняття заходів щодо конспірації, приховування злочинної діяльності, свідчіть про те, що ним вже вчинялися відповідні дії раніше. Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, останній, достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду на не підконтрольних територіях України.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України виражається у тому, що, отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 володіє інформацією стосовно характеризуючи даних, в тому числі біографічних даних потерпілих та свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від наданих показань.

Ураховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів з корисливих мотивів, постійного джерела доходів не має, тому у випадку обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, це призведе до продовження ним злочинної діяльності, пов`язаної із шахрайськими діями, тобто до продовження вчинення останнім тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 КК України.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити вчиняти інші корисливі кримінальні правопорушення, така поведінка підозрюваного підтверджується систематичністю вчинення шахрайських дій.

Зухвалість вищевказаного кримінального правопорушення та його систематичність свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_4 , розуміючи невідворотність реального покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, враховуючи суспільний резонанс навколо вказаного злочину, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, в тому числі протиправним шляхом.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування та насильство впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним злочинів, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, продовжуватиме вчиняти злочини шахрайським шляхом, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне: зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України; підозрюваному ОСОБА_4 інкриміновано тяжкі кримінальні правопорушення (злочини), за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень (злочинів), у вчиненні яких він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного; ризик продовження чи повторення ОСОБА_4 протиправної поведінки.

Таким чином, враховуючи вищевказані ризики, а також обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність таких ризиків, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою унеможливить забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Захисник, якого підтримав підозрюваний, заперечував щодо заявленого клопотання, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, посилаючись на недоведеність заявлених ризиків, наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, неповнолітньої дитини на утриманні, необхідності піклування за родичами похилого віку.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000378 від 11.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з п. 3 постанови начальника відділу СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про визначення групи слідчих від 11.11.2024, визначено місце досудового розслідування за місце розташування відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області за адресою: місто Київ, вул. Святошинська, 2А.

01.03.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

01.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо оцінки слідчим суддею обґрунтованості підозри, то слід зазначити, що вимога обґрунтованої (розумної) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду (рішення у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32; рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184).

З наданих органом досудового розслідування матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні підстави, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів, що підтверджується наявними в матеріалах доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 від 13.11.2024; показаннями допитаної в якості потерпілої ОСОБА_8 від 13.11.2024; протоколом огляду від 13.11.2024; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 23.01.2025; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 28пр.01.2025; протоколом огляду від 03.02.2025; заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_9 від 10.01.2025; показаннями допитаної в якості потерпілої ОСОБА_9 від 10.01.2025; протоколом огляду від 24.02.2025; протоколом огляду від 25.02.2025; протоколом огляду від 27.02.2025; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні сукупністю доказів.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а отже, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях є достатньою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, прокурором у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрівається.

Слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, міцність його соціальних зв`язків. Так, ОСОБА_4 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2008 р.н., до затримання не працював, має зареєстроване місце проживання у місті Харкові, раніше не судимий.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок ОСОБА_4 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що вірогідність причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що існують підстави для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який би усунув вказані ризики та забезпечив його належну процесуальну поведінку не встановлено.

Враховуючи наведене, доводи сторони захисту не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, крім того, питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих злочинів та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Разом з тим, слідчий суддя, керуючись правилами ч. 5 ст. 182; ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення підозрюваному ОСОБА_4 розміру застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193-194, 196, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 квітня 2025 року включно, та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, а саме 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 к., після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування, але не довше ніж до 29 квітня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 05.03.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1