Дата документу 17.01.2025Справа № 554/590/25
Провадження № 1-кс/554/1569/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000026 від 16 січня 2025 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, одруженого, не працюючого, судимого

- 10.09.2004 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч 2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 15.02.2006 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

- 26.01.2007 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

- 24.07.2008 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;

- 04.11.2010 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 09.07.2012 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.307, ст.71 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі; ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 30.05.2013 року вирок змінено, перекваліфіковано дії з ч.2 ст.307 КК України на ч.2 ст.309 КК України та визнано засудженим з урахуванням ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 17.05.2017 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

- 05.03.2018 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

- 05.02.2021 Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и л а:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, необхідність у якому обґрунтована наступним.

16.01.2025 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , протягом вечора спільно вживали спиртні напої за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 16.01.2025, близько 19:38 год,. у ОСОБА_5 на ґрунті ревнощів до своєї дружини ОСОБА_8 виник конфлікт із ОСОБА_7 та виник умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_5 взяв кухонний ніж, котрий знаходився на столі у кухні, наздогнав у коридорі ОСОБА_7 , який в цей час хотів вийти з квартири, та знаходячись позаду наніс останньому один удар в ділянку живота спереду, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення з пошкодженням внутрішніх органів, в тому числі печінки та підшлункової залози.

Відомості про вчинення за даним фактом злочину 16.01.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000026 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

17.01.2025 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

17.01.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 16.01.2025 у під`їзді будинку АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , на місці вчинення злочину, де під час обшуку вилучені знаряддя вчинення злочину, інші речові докази; протоколом затримання ОСОБА_5 від 17.01.2025, в ході проведення кого вилучено футболку марки «Nike», зі слідами РБК; протоколом огляду у приміщенні КП «1-ша МКЛ ПМР» від 17.01.2025, в ході проведення кого вилучений одяг ОСОБА_7 з явними ознаками пошкодження у вигляді порізу на частині сорочки та светру зі слідами РБК; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_7 від 17.01.2025; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 від 17.01.2025; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Зважаючи на це, оскільки існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам і забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вимоги, викладені у клопотанні, та просив застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення альтернативного розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вважав, що застосування щодо нього найсуворішого запобіжного заходу є необґрунтованим. При цьому вказав, що він має ряд захворювань, потребує лікарської допомоги, не має наміру будь-яким чином перешкоджати слідству, а навпаки, буде сприяти встановленню всіх обставин розслідуваного злочину. Крім того, відсутній ризик того, що він буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки він проходить замісну підтримувальну терапію для наркозалежних та щодня має одержувати в закладі охорони здоров`я необхідні ліки. Запевнив, що він буде з`являтися до органу досудового розслідування та суду за кожним викликом.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 вважала клопотання слідчого не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, оскільки ризики, на які посилається сторона обвинувачення, є лише припущення та не ґрунтуються на будь-яких доказах. Крім того, працівників поліції на місце події викликав саме ОСОБА_5 та він самостійно повідомив про вчинений ним злочин. З урахуванням характеристики особи підозрюваного, який має безліч захворювань та проходить замісну підтримувальну терапію, просила застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в тому числі в разі необхідності із застосуванням електронного засобу контролю, вважаючи, що саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків.

У судових дебатах захисник звернула увагу на те, що фактично ОСОБА_5 був затриманий 16.01.2025 року о 20 годині, а не 17.1.2025 року о 02 годині, як про це зазначено в протоколі затримання, оскільки саме з цього часу він, хоча і не був доставлений у відділок поліції, проте весь час перебував поруч із поліцейськими та під їх контролем. Вказала, що в протоколі затримання вона зазначила свої зауваження стосовно часу затримання.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до такого висновку.

Клопотання слідчої про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000026 від 16.01.2025 року відповідає вимогам статті 184 КПК України.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 16.01.2025 24 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

17.01.2025 року о 02 год. 00 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку статті 208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.01.2025 року.

17.01.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою.

Констатуючи це, суд виходить з того, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Така позиція узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», в яких наголошено на тому, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Так, надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не є предметом розгляду слідчим суддею на даній стадії кримінального процесу.

Крім того, слідчий суддя, усупереч твердженням сторони захисту, вважає, що прокурором доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є тяжким злочином, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинене. При цьому слідчий суддя також враховує, що підозрюваний офіційно непрацевлаштований, не має будь-якого законного джерела прибутку, може змінювати своє місце проживання.

Стороною обвинувачення також доведено, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з якими він знайомий, внаслідок чого останні зможуть змінити свої показання або відмовитися від давання показань, а також на потерпілого, аби забезпечити надання ним вигідних йому показань чи зміни своїх показань.

Також з огляду на характеристику особи підозрюваного, який неодноразово засуджувався за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також злочину проти власності, після чого на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин проти життя та здоров`я особи, беручи до уваги, що останній є непрацевлаштованим і не має сталого джерела доходу, слідчий суддя вважає, що існує об`єктивна вірогідність того, що ОСОБА_5 може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Констатуючи про наявність вказаних ризиків, слідчий суддя виходить з того, що ризиком в контексті кримінального провадження є обґрунтована ймовірність того, що підозрюваний може вчинити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що виражені в ч.1 ст.177 КПК України. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність його соціальних зв`язків у місці проживання, репутацію, майновий стан, а також те, що підозрюваний неодноразово судимий.

Беручи до уваги сукупність наведених вище фактів, слідчий суддя приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним відповідних процесуальних обов`язків і не зможе запобігти доведеним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Отже, надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказують слідчий та прокурор, а також про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним ризикам.

Згідно з ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, скоєного із застосуванням насильства, а тому враховуючи наявність встановлених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність будь-яких правових підстав для визначення останньому застави, як альтернативи триманню під вартою.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчої та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення альтернативного розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч.1 ст.197 КПК України, строком на 60 днів, який обчислювати з 02 год. 00 хв. 17 січня 2025 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 17 березня 2025 року, 02 год. 00 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 20 січня 2025 року об 11 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1