Справа №639/4852/23
Провадження №1-кп/639/103/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників, адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому 25 червня 2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000570 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Рогозянка Золочівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 357 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходиться обвинувальний акт по вищевказаному кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Судом на обговорення учасників процесу поставлено питання про можливість призначення справи до судового розгляду за даним кримінальним провадженням.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з посиланням на той факт, що наявні ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисники, адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, у зв*язку з недоведеністю на їх думку, існування ризиків, звернулись до суду з клопотаннями, які підтримали обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відносно останніх з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому засіданні, перевірши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України в судовому засідання суд має право до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 листопада 2024 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 06.01.2025.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом також враховується, що на даний час є наявними ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачені можуть:

- переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинувачених переховуватись від суду. Обставини злочину, в якому обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , та дані про їх особу, свідчать про їх схильність до скоєння протиправних дій. Обвинувачені усвідомлюють незворотність настання покарання та можуть, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце свого мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик їх ухилення від суду. Вказані обставини свідчать про підвищену суспільну небезпечність обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та можуть спонукати останніх до переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого умисного злочину проти власності;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відомі особи свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим вони залишаючись на свободі, можуть незаконно впливати на вказаних осіб, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, або змінити надані свідчення, а саме: психічно впливати на останніх та примусити їх змінити свої показання або взагалі відмовитися від них, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності. Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останніх, виконання ними процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останніми незаконного впливу на потерпілого та свідків в даному кримінальному правопорушенні;

- вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки даними про особу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які раніше судимі, обставини кримінального правопорушення, в якому вони обвинувачуються, свідчать про їх схильність до вчинення злочинів, у зв`язку з чим існують достатні підстави вважати, про їх стійку антисоціальну спрямованість та небажання вести законний спосіб життя.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, які визначені ст. 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_6 передбачених ч.4 ст.187 КК України; 2) тяжкість покарання, що загрожує останнім, у разі визнання їх винуватими у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжкими умисним злочином; 3) даних про особу обвинувачених: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , їх вік та стан здоров`я, даних про те, що останні офіційно не працевлаштовані, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не мають, суд приходить до висновку про необхідність продовження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені судом ризики не зменшились та не відпали, внаслідок чого відсутні підстави для зміни запобіжного заходу відносно останніх.

Оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який вчинений із застосуванням насильства щодо потерпілого, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Крім того, захисник, адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду з письмовими клопотаннями, яке підтримали обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та захисник, адвокат ОСОБА_4 про призначення по даній справі судової технічної, почеркознавчої експертиз, а саме: постанови про призначення групи прокурорів від 21.08.2023, яка при ознайомленні останньої, з матеріалами кримінального провадження, не мала підпису заступника керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 , проте на стадії дослідження доказів, вже мала підпис та призначення судової медичної експертизи щодо стану здоров*я свідка ОСОБА_10 , яка на момент вчинення кримінального правопорушення мала прогресування очної хвороби, та чи дійсно остання могла бачити здалеку предмети, людей, обличчя (дані клопотання долучені до матеріалів справи).

Прокурор заперечував проти задоволення клопотань захисника ОСОБА_5 , мотивуючи, що останньою не наведено переконливих доводів на їх обґрунтування.

Заслухавши думку осіб, які беруть учать у судовому засіданні, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Частиною 2 ст. 242 КПК України передбачено обставини, для встановлення яких проведення експертизи є обов`язковим.

Відповідно до ч. 2 ст. 242 КПК України, зазначені захисником судово-почеркознавчої та судово-технічної не належать до обов`язкових експертних досліджень.

Крім того, об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 14.02.2022 (справа № 477/426/17) здійснено висновок, що постанови керівника органу досудового розслідування про визначення слідчого або групи слідчих, старшого групи слідчих, які здійснювали досудове розслідування, можуть бути надані прокурором та оголошені під час судового розгляду у випадку, якщо під час дослідження доказів в учасників провадження виникне сумнів у їх достовірності, з огляду на те, що ці докази було зібрано неуповноваженими особами.

Процесуальне рішення про призначення групи слідчих, старшого слідчої групи, зміну групи слідчих чи об`єднання матеріалів досудових розслідувань не є самостійним доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 1 Закону України про судово-медичну експертну діяльність від 16.06.2015 № 2081а (далі Закон) судово-медична експертиза - це здійснюване на підставі спеціальних медичних знань дослідження матеріальних об`єктів, що містять інформацію про обставини справи, яка перебуває в провадженні органів досудового розслідування чи суду. Судово-медична експертиза включає: експертизу трупів у випадках насильницької смерті; експертизу трупів при підозрі застосування насилля або з інших обставин, що обумовлюють необхідність такої експертизи; експертизу потерпілих, обвинувачених та інших осіб; експертизу речових доказів; експертизу за матеріалами кримінальних справ; експертизу за матеріалами цивільних справ. Судово-медична експертиза здійснюється на принципах законності, об`єктивності, неупередженості, повноти дослідження та незалежності.

Згідно з Кримінальним процесуальним кодексом України судово-медична експертиза призначається обов`язково: для встановлення причин смерті; для встановлення тяжкості і характеру тілесних ушкоджень; для визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; для встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості.

Розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення судово-медичної експертизи, суд встановив, що сторона захисту та обвинувачені ставлять під сумнів правдивість показів свідка ОСОБА_10 , оскільки остання в силу фізичних вад не могла бачити обставини, які відбувались на місці.

Судом допитана свідок ОСОБА_10 , яка надала свідчення, медичну документацію про стан свого здоров`я, яка з дозволу останньої була надана для ознайомлення учасникам провадження, також свідок була допитана повторно з питань, які задавались стороною захисту. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до компетентних органів з заявою про надання свідком ОСОБА_10 неправдивих свідчень, а адвокатом ОСОБА_5 подано скаргу до слідчого судді, ухвалою якого зобов`язано компетентну особу внести до ЄРДР відомості за заявою останнього, за інформацією наданою суду, органом досудового розслідування, кримінальне провадження за заявою ОСОБА_7 закрито.

Оцінку усім наданим сторонами у кримінальному провадженні доказам на предмет їх достовірності та допустимості суд надасть в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення по справі судово-почеркознавчої, судово-медичної та судово-технічної експертиз.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.176, 177, 183, 331, 333, 369, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити відносно обвинувачених: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 21 квітня 2025 року включно.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розмір застави у кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотань захисників, адвокатів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з тримання під вартою на більш м*який не пов*язаний з позбавленням волі відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченим: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

У задоволенні клопотань захисника, адвоката ОСОБА_5 про призначення по справі судово-почеркознавчої, судово-медичної та судово-технічної експертиз відмовити.

Ухвала може бути оскаржена, в частині продовження дії запобіжного заходу, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, які тримаються під вартою протягом цього ж строку з дня вручення їм копії ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1