Справа № 717/716/25
Н/п 1-кс/717/131/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року слідчий суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

підозрюваного: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянув клопотання слідчого слідчого відділення Дністровського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Брест Республіки Білорусь , жителя АДРЕСА_1 , головного спеціаліста відділу погодження проектів конструкцій транспортних засобів управління стандартизації Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України.

Встановив:

Слідчий слідчого відділення Дністровського районного відділу поліції ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що в період воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, вчинив на території Чернівецької області кримінальне правопорушення пов`язане із незаконним переправленням громадян України через державний кордон України. ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час особами, умисно, з корисливих мотивів, на виконання раніше розробленого плану з незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за грошову винагороду в розмірі від 2000 до 7000 доларів США з особи, 18 березня 2025 року на автомобілі «BMW X6», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив перевезення з м. Київ та з м. Чернівці в напрямку лінії державного кордону ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою подальшого незаконного переправлення їх через державний кордон України в напрямку Республіки Молдова, однак був затриманий. ОСОБА_4 консультував ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по механізм та умови незаконного перетину державного кордону України. Вказані особи були викриті працівниками ДПС України близько 22 години 30 хвилин 18 березня 2025 року.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 кваліфіковане слідчим за ч.3 ст.332 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

При обранні запобіжного заходу враховується, що наявні докази вчинення підозрюваним злочину є вагомими. У разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру 19 березня 2025 року.

Підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 злочину є обґрунтованою.

Наявні достатні підстави вважати, що існує ризик передбачений ст. 177 КПК на який вказує слідчий, а саме підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України - тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Оцінюючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд погоджується із доводами прокурора про його наявність, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України. Санкція ч.3 ст. 332 КК України відносить цей злочин до тяжких, та за нього передбачена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за його вчинення у разі доведення вини, підозрюваний може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженими наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що сторона захисту не навела інших обставин, які б дозволяли інакше оцінити наявність або ж відсутність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор не довели наявність ризиків передбачених п.2 та п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що ризик знищити або сховати грошові кошти в сумі 1500 доларів США, які були надані ОСОБА_10 не доведений. Крім того, слідчий суддя враховує, що слідчому судді не надані будь-які докази, які б дозволяли ідентифікувати дані кошти у випадку їх виявлення органом досудового розслідування.

При встановленні наявності існування ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). Свідки по справі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 19 березня 2025 року були допитані в судовому засіданні в порядку ст. 225 КПК України. Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що ризик впливу на таких свідків відсутній.

Відповідно до ст. 178 КПК України та ґрунтуючись на досліджених матеріалах та поясненнях учасників провадження, суд врахує наступні обставини: 1) надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України; 2) злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до тяжких і у разі визнання його винуватим, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; 3) підозрюваний має постійне місце роботи; 4) відомості щодо застосування до нього раніше запобіжних заходів чи наявності повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення відсутні, 5) ОСОБА_4 має на утриманні малолітнього сина.

Суд також враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ч. 1 ст. 184 КПК України). Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування "обґрунтованої ймовірності", за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Застосовуючи такий запобіжний захід як тримання під вартою, слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, вчиненого в період дії воєнного стану, підозрюється у вчиненні незаконного переправлення осіб через державний кордон України, що свідчить про неможливість запобігання ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Слідчий суддя вважає, більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання ризику зазначеним у клопотанні.

Згідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Суд вважає, що в даному випадку слід визначити розмір застави. Відповідно до п.2 та п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Вважаю, що у даному випадку застава межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. При цьому слідчий суддя враховує розмір грошової винагороди за незаконне переправлення через державний кордон України, які були зазначені свідками.

Згідно до статті 7 Закону України „ Про Державний бюджет України на 2025 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб визначений в розмірі 3028 гривень.

На підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 182 -184, 193-194 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділення Дністровського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 - запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 847840 (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок) гривень, який достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого , прокурора та суду.

2) не відлучатися із м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області документи які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Строк дії ухвали до 16 години 16 травня 2025 року включно.

У разі, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Виконання ухвали доручити Дністровському районному відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1