Провадження №1-кс/751/2879/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.11.2024 на грошові кошти в сумі 55 500,00 грн, мобільний телефон iPhone в чохлі з сім-карткою, мобільний телефон iPhone 12 з сім-карткою та чохлом білого кольору, які були виявлені та вилучені під час обшуку 14.11.2021 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що 14.11.2024 в кримінальному провадженні №0000240 під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , де тимчасово проживала ОСОБА_4 , вилучені грошові кошти та мобільні телефони, які належать останній. При цьому ухвалою слідчого судді не надавався дозвіл на вилучення грошових коштів та мобільних телефонів ОСОБА_4 , яка у вчиненні будь-яких злочинів не підозрюється. Також під час обшуку остання вказувала на належність їй грошових коштів, переданих для придбання дверей. Надалі ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.11.2024 за відсутності власника майна ОСОБА_4 було накладено арешт на вказане майно, належність якого помилково визнано за ОСОБА_6 . Вказує, що матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу того, що арештоване ОСОБА_4 майно набуте нею у власність протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або є знаряддям вчинення злочину.

Власник майна та її представник у судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у ньому. Адвокат додатково долучив копію розписки про одержання ОСОБА_4 від ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 55 000 грн для придбання останньому дверей, копію замовлення клієнта, копію трудової книжки ОСОБА_4 на підтвердження її працевлаштування, а також фотографії коробок з-під мобільного телефону iPhone 12 та iPhone 7 із номерами IMEI на підтвердження їх належності останній.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вказане майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Водночас підтвердив те, що ОСОБА_4 під час проведення обшуку вказувала на належність їй грошових коштів. Повідомив суду, що наявні правові підстави вважати вилучені грошові кошти такими, що належать саме підозрюваному ОСОБА_6 оскільки їх було вилучено в квартирі, що на праві власності належить ОСОБА_6 . Щодо мобільних телефонів повідомив, що у ході проведення обшуку в даних мобільних телефонах було виявлено захищені паролями папки, і отримати інформацію із них без їх тимчасового вилучення не було можливим. Станом на сьогоднішній день оперативним працівникам надано доручення про проведення процесуальної дії огляду мобільних телефонів, однак згідно із рапортом оперативного працівника такий огляд не було проведено в зв`язку із наявністю в телефонах систем логічного захисту інформації та відсутності в розпорядженні органу досудового розслідування паролю, необхідного для подолання таких систем захисту.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчим суддею встановлено наступне.

У провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження №0000240 від 06.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.10.2024 надано дозвіл на проведення у даному кримінальному провадженні обшуку квартири та допоміжних приміщень (підвали, кладовки, комори, колясочні і т.ін.), які до неї відносяться, за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , з метою відшукання доказів кримінального правопорушення, а саме: технічних засобів, за допомогою яких ОСОБА_6 здійснює злочинну діяльність, мобільних терміналів з сім-картками операторів мобільного зв`язку, тримачів для сім-карток, карток пам`яті, документів з чорновими записами, блокнотів, грошових коштів, здобутих від продажу наркотичних засобів, наркотичних засобів, прекурсорів, психотропних речовин, обладнання для їх приготування (скляні, пластикові та металеві колби, інший посуд), вагів, пакувального матеріалу, речей із залишками наркотичних засобів та психотропних речовин, банківських карток, чеків від перерахуванням грошових коштів, товарно-транспортних накладних на отримання (відправлення) різного роду посилок.

Надалі ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.11.2024 накладено арешт на майно, яке вилучене 14.11.2024 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на мобільний телефон марки iPhone 12 з сім-карткою та чохлом білого кольору, який належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 55 500,00 грн та мобільний телефон марки iPhone в чохлі з сім-карткою, які належать ОСОБА_6 , із забороною відчуження, розпорядження та користування його власникам та іншим особам.

Зі змісту зазначеної ухвали суду вбачається, що арешт майна накладався з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно слідчий суддя обмежений стислими строками, а тому одним із засобів захисту прав власника майна, який не був присутні при розгляді питання про арешт майна або вважає, що арешт накладено необґрунтовано, є звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

У судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи представника власника майна стосовно того, що арешт на мобільні телефони та грошові кошти накладено необґрунтовано, оскільки вказане майно належить ОСОБА_4 , яка не є підозрюваною у кримінальному провадженні №0000240 від 06.09.2023.

Слідчий суддя зазначає, що під час розгляду питання про скасування арешту, накладеного на майно, можуть виникати ситуації невизначеності щодо приналежності такого майна певній особі, адже визначені законодавством умови цивільного обороту, як правило, не передбачають необхідності реєстрації права власності на речі родової приналежності (зокрема грошові кошти в готівковій формі або мобільні телефони), а тому оцінка аргументів учасників провадження здійснюється виключно в межах тих доказів, які притаманні умовам такого цивільного обороту. На думку слідчого судді, під час вирішення такого питання слідчий суддя має послуговуватися цивільно-правовим стандартом доказування під назвою «стандарт більшої вірогідності обставин», а не стандартом «поза розумним сумнівом», який є властивим для кримінального обвинувачення.

Так, ОСОБА_4 в розпорядження слідчому судді надано фотографії коробок для пакування мобільних телефонів iPhone 12 та iPhone 7, володіння якими в умовах цивільно-правового обороту як правило характерно для власника речей такого типу. Натомість, стороною обвинувачення не було надано в розпорядження слідчого судді доказів, які би свідчили про приналежність мобільних телефонів саме ОСОБА_6 такими доказами могли би виступати показання свідків, дослідження змісту файлів, що зберігаються в пам`яті цих пристроїв, тощо.

Також у судовому засіданні слідчим суддею було встановлено, що постанови про проведення будь-яких експертиз з вилученими мобільними телефонами не виносились і експертизи для подолання систем логічного захисту цих пристроїв у кримінальному провадженні не призначалися. При цьому, тимчасове вилучення цих предметів у ході обшуку мало місце 14.11.2024, тобто більше місяця назад. За таких умов, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про те, що вказані предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, про їх використання як засобів чи знаряддя вчинення злочину або одержання їх внаслідок вчинення злочину, та що існує законна підстава для обмеження їх власника у реалізації права власності.

Крім того, представником власника майна в судовому засіданні доведено належність саме ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 55 000,00 грн, які нею отримані за розпискою для придбання дверей. При цьому, слідчий суддя бере до уваги сукупність наданих доказів, зокрема копію притаманної для цивільно-правового обороту розписки на підтвердження їх отримання ОСОБА_4 , а також те, що учасниками не заперечувалося того, що під час проведення обшуку ОСОБА_4 наголошувала про належність їй грошових коштів у вказаному розмірі. Також, слідчий суддя бере до уваги ненадання стороною обвинувачення доказів приналежності коштів ОСОБА_6 , а також ненадання доказів на спростування доводів ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Стосовно доводів представника власника майна про проведення обшуку в квартирі ОСОБА_6 за його відсутності та відмінність поняття «мобільні телефони», дозвіл на виявлення та вилучення яких був наданий, від поняття «смартфони», дозвіл на виявлення та вилучення не надавався, слідчий суддя зазначає, що вказані доводи не мають вирішального значення для повного та всебічного розгляду клопотання про скасування арешту майна, а тому надання відповіді на них не вимагається.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58), відповідно до якої принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Ураховуючи вищенаведене, а також те, що стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для вилучення та утримання особистого майна ОСОБА_4 : грошових коштів у сумі 55 000,00 грн, мобільного телефону iPhone в чохлі з сім-карткою, мобільного телефону iPhone 12 з сім-карткою та чохлом білого кольору, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_4 на вказане майно завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника майна, пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку орган досудового розслідування прагне досягти у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , про скасування арешту майна задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2024 року на майно: грошові кошти в сумі 55 000,00 грн, мобільний телефон iPhone в чохлі з сім-карткою, мобільний телефон iPhone 12 з сім-карткою та чохлом білого кольору, із забороною відчуження, розпорядження та користування його власнику, виявлені та вилучені під час обшуку 14.11.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 19.12.2024 о 12.55 год.

Слідчий cуддя ОСОБА_1