Провадження № 1-кс/947/2297/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000550 від 26.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 ,в якому просить частково скасувати арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000550 від 26.08.2023, а саме в частині майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.08.2024 року (справа № 947/24041/24). Скасувати арешт з речей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а сааме: мобільний телефон Iphone 12 із сім НОМЕР_1 , ІМЕІ1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 картку Приватбанк, грошові кошти на загальну суму 700 Євро, 370 гривень, 100 доларів США, які вилучено до спец. пакету №PSP2243571;

В обґрунтування вимог клопотання вказує на те, що в рамках кримінального провадження № 0000550 від 26.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.08.2024 року було накладено арешт, із забороною його відчуження та користування в тому числі на майно ОСОБА_4 , який не має відношення до даного кримінального провадження.

Заявник зазначає, що грошові кошти були особистими накопиченнями ОСОБА_4 , а вищевказані мобільний телефон є особистими речами вказаної особи, використовувалися переважно для провадження професійної діяльності та збереження архіву сімейних фото. Стверджує, що ні готівкові кошти, ні мобільний телефон, тощо, не містили ніякої інформації щодо осіб, які фігурують у кримінальному провадженні № 0000550.

Без телефону гр. ОСОБА_4 не має можливості спілкуватися з рідними і близькими, комунікувати з суспільством, взагалі порушується гарантоване Конституцією його право на приватну власність на майно; відсутність ноутбуку ускладнює виконання завдань в рамках провадження професійної діяльності. Звертає увагу, що у органу досудового розслідування було достатньо часу для огляду та зняття інформації з даних речей, тому вважає що в подальшому застосуванні цього заходу (арешту) відпала потреба. В свою чергу, заявник гарантує прийняти вилучене майно під розписку на відповідальне зберігання без приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі тощо, а також на вимогу повернути слідчим органам в будь-який день.

У судове засідання заявник адвокат ОСОБА_3 не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд клопотання без її участі.

Також до канцелярії суду надійшла заява від прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , якій остання просить розглянути клопотання без її участі, проти задоволення якого не заперечує.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також слідчий суддя застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу положень частини 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Абзацом 2 частини 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000550від 26.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332КК України, за фактом незаконного переправлення осіб призивного віку за грошову винагороду через державний кордон України до Республіки Молдова (ПМР).

В рамках даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Київського районного м. Одеси від 06.08.2024 надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «КАМАЗ 5320», д.н.з. НОМЕР_4 , в ході якого було виявлено та вилучено зокрема у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон Iphone 12 із сім НОМЕР_1 , ІМЕІ1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 картку Приватбанк, грошові кошти на загальну суму 700 Євро, 370 гривень, 100 доларів США, які вилучено до спец. пакету №PSP2243571;

В подальшому, ухвалою слідчого судді від 13.08.2024 року, за клопотанням сторони обвинувачення було накладено арешт в тому числі на вищевказане вилучене у ОСОБА_4 майно.

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що вищевказане майно, що було вилучено, визнано речовими доказами в означеному кримінальному провадженні, тобто відповідали критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, на таке майно було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить представник власника майна.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на майно було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на вилучений мобільний телефон, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Слідчий суддя враховує, що прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки наразі органом досудового розслідування під час проведеного огляду було скопійовано усю необхідну для проведення досудового розслідування інформацію.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скасування арешту майна є доцільним та буде відповідати загальним засадам кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000550 від 26.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.08.2024 в рамках кримінального провадження №0000550 від 26.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, а саме на: мобільний телефон Iphone 12 із сім НОМЕР_1 , ІМЕІ1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 картку Приватбанк, грошові кошти на загальну суму 700 Євро, 370 гривень, 100 доларів США, які вилучено до спец. пакету №PSP2243571.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучені: мобільний телефон Iphone 12 із сім НОМЕР_1 , ІМЕІ1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 картку Приватбанк, грошові кошти на загальну суму 700 Євро, 370 гривень, 100 доларів США повернути особі, у якої воно було вилучено, а саме ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1