Справа №127/5807/25
Провадження №1-кс/127/2580/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Жмеринка Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000079 від 21.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 29.01.1997 зареєстрований в Єдиному реєстрі юридичних осіб, як фізична особа-підприємець, основний вид економічної діяльності за класифікатором: 49.32 Надання послуг таксі, має чинну ліцензію серії АГ № 504772, строк дії 29.12.2010 необмежений, з дозволеними видами робіт: внутрішні перевезення пасажирів автобусами; міжнародні перевезення пасажирів автобусами.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності » - Ліцензіат зобов`язаний виконувати вимоги ліцензійних умов відповідного виду господарської діяльності, а здобувач ліцензії для її отримання - відповідати ліцензійним умовам.

Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1001 серед іншого передбачено:

- добувач ліцензії, ліцензіат оформлює трудові відносини з персоналом автомобільного транспорту, визначеним пунктами 10, 12-15 цих Ліцензійних умов, шляхом укладання трудового договору відповідно до статті 24 Кодексу законів про працю України;

- ліцензіат зобов`язаний зберігати оригінали документів, копії яких подавались органу ліцензування відповідно до вимог Закону , а також оригінали документів (їх копії), які підтверджують достовірність даних, зазначених у поданих органу ліцензування документах, документи (копії) про внесення плати за видачу ліцензії - протягом строку дії ліцензії, документи про прийняття на роботу згідно з вимогами пункту 9 цих Ліцензійних умов, а також про кваліфікаційний рівень персоналу, визначеного пунктами 10, 12-15 цих Ліцензійних умов, документи протягом строку дії ліцензії, про проведені інструктажі та стажування водіїв - протягом трьох років, документи про дотримання протягом останнього року режиму праці та відпочинку водіїв, а саме: щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку, або бланки підтвердження діяльності або картки та роздруківки цифрового тахографа;

- повідомляти в електронній формі через Єдиний комплекс інформаційних систем у сфері безпеки на наземному транспорті органу ліцензування про всі зміни даних, зазначених у заяві, документах та відомостях, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, не пізніше одного місяця з дня настання таких змін;

- допускати до роботи водіїв, які прийняті на роботу згідно з вимогами пункту 9 цих Ліцензійних умов відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим пунктом 10 цих Ліцензійних умов;

- забезпечити під час провадження господарської діяльності необхідну кількість прийнятих на роботу водіїв, визначену за умови, що ліцензіат здійснює перевезення згідно з наявними у нього договорами з дотриманням вимог щодо тривалості робочого часу та відпочинку водіїв;

- протягом 10 робочих днів після отримання ліцензії внести в електронній формі через Єдиний комплекс інформаційних систем у сфері безпеки на наземному транспорті дані про всіх водіїв, з якими оформлено трудові відносини, та у разі укладання або розірвання трудового договору - оновлені дані про таких водіїв відповідно до додатка 6;

- здійснювати контроль за станом здоров`я водіїв шляхом, прийняття на роботу медичного персоналу або укладення договору із суб`єктом господарювання щодо надання його персоналом послуг згідно з вимогами підпункту 4 цього пункту, забезпечення проходження водіями періодичних медичних оглядів, проведення щозмінних медичних оглядів водіїв у відведеному для цього та спеціально оснащеному приміщенні відповідно до підпункту 5 пункту 26 цих Ліцензійних умов.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Разом з тим, при здійсненні своєї господарської діяльності пов`язаної з перевезеннями пасажирів ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) залучає найманих працівників в якості водіїв автобусів, а отже здійснює керування колективом цих працівників, ставить перед ними виробничі завдання, визначає розмір заробітної плати, тобто виконує організаційно-розпорядчі функції.

Листом Міністерства юстиції України від 03.11.2006 № 22-48-548 визначено, що громадянин - суб`єкт підприємницької діяльності може бути визнаний службовою особою у випадку, коли такий громадянин на умовах трудового договору наймає працівників для сприяння йому у здійсненні підприємницької діяльності, тобто набуває організаційно-розпорядчих повноважень стосовно найманих працівників.

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 18, примітки 1 ст. 364 КК України, ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) будучи фізичною особою-підприємцем є керівником трудового колективу найманих робітників, які сприяють йому у здійсненні підприємницької діяльності та в розумінні кримінального закону є службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі функції.

У невстановлений слідством час та місце до ОСОБА_5 з усним проханням звернувся його зять ОСОБА_7 щодо організації та сприянні йому у незаконному перетину державного кордону України, з метою відпочинку за кордоном з родиною, шляхом наданням засобів та усуненням перешкод.

Так, ОСОБА_5 , будучи фізичною особою-підприємцем, який здійсню міжнародні автобусні перевезення пасажирів, діючи умисно, з метою забезпечення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, в умовах правового режиму воєнного стану на території України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді незаконного переправлення осіб через державний кордон України, достовірно знаючи, що в період дії правового режиму воєнного стану можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009, Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» від 26.03.1994, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 № 57, погодився на усне прохання ОСОБА_7 щодо організації та сприянні незаконному переправленню останнього через державний кордон України, шляхом надання засобів та усуненням перешкод.

Разом з тим, ОСОБА_5 був обізнаний, що ОСОБА_7 працює у ГУ Держпродспоживслужбі у Вінницькій області на посаді головного спеціаліста відділу реєстрації сільськогосподарської техніки та має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на строк проведення мобілізації.

Отримавши від ОСОБА_7 відомості про власні анкетні данні, а саме: прізвище, ім?я, по-батькові, дату народження, серія та номер закордонного паспорта, ОСОБА_5 приступив до реалізації свого злочинного умислу та усвідомлюючи, що ОСОБА_7 фактично не буде здійснювати обов`язки водія автобуса, перебуваючи у невстановленому слідством місці, використовуючи службове становище за допомогою особистого кваліфікованого електронного підпису (надалі КЕП) здійснив вхід та авторизацію у системі «Шлях» на сайті https://dsbt.gov.ua, 25.08.2023 в особистому кабінеті ліцензіата та подав заявку (запис) № 1910093 на внесення ОСОБА_7 до системи «Шлях», як працівника ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) другим водієм автобуса марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 (транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_5 ), а також зазначив себе в якості другого водія вказаного автобуса, проте ОСОБА_7 у будь-яких трудових відносинах з ФОП ОСОБА_5 не перебував.

Після схвалення уповноваженим органом даної заявки (запису) про внесення ОСОБА_7 до системи «Шлях», 28.08.2023 приблизно о 10:00 год. ОСОБА_5 продовжуючи діяти умисно, спільно з ОСОБА_7 прибули на автобусі марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 (транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_5 ) на територію пункту пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський Отач», що розташовується за адресою: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, пл. Соборна, 7, де під час проходження прикордонного контролю підставою для пропуску ОСОБА_7 була наявність інформації про останнього в системі «Шлях», як другий водій автобуса марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 того ж дня о 10:036 год. безперешкодно перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Молдова.

Надалі, того ж дня о 12:17 год. ОСОБА_5 здійснив в`їзд на територію України у пункті пропуску «Могилів-Подільський Отач» за адресою: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, пл. Соборна, 7 на автобусі марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 , але вже без ОСОБА_7 .

Разом з тим, 06.09.2023 о 00:13 год. ОСОБА_7 в порушення абзацу 3 пункту 2-9 Постанови Кабінету міністрів України від 27.01.1995 № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше, повернувся на територію України через пункт пропуску автомобільного сполучення «Могилів-Подільський Отач» за адресою: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, пл. Соборна, 7, на автомобілі марки «BMW» модель «X6», д.н.з. НОМЕР_3 (транспортний засіб зареєстрований за батьком ОСОБА_7 ОСОБА_8 ), разом з дружиною та дитиною.

Таким чином, ОСОБА_5 будучи службовою особою із використанням службового становища, шляхом внесення відомостей в систему «Шлях», за відсутності будь-яких трудових взаємовідносин між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо працевлаштування останнього водієм автобуса міжнародного сполучення, який не мав наміру здійснювати функції водія, а також будучи достовірно обізнаним про введення на території України правового режиму воєнного стану та обмеження щодо виїзду за межі України громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років, організував та сприяв незаконному перетину державного кордону України ОСОБА_7 , тим самим усунув перешкоди останньому здійснити виїзд за межі України.

За вищевикладених обставин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом наданням засобів та усуненням перешкод, службовою особою з використанням службового становища.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в України неодноразово був продовжений відповідно до Указу Президента України (надалі Указ) від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (надалі Закон України) від 15 березня 2022 року №2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року №2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року №254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року №3057-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року №3275-ІХ, Указом від 6 листопада 2023 року №734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року №3429-ІХ, Указом від 5 лютого 2024 року №49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року №3564-ІХ, Указом від 6 травня 2024 року №271/2024, затвердженим Законом України від 8 травня 2024 року №3684-ІХ, Указом від 23 липня 2024 року №469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року №3891-ІХ, Указом від 28 жовтня 2024 року №740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року №4024-ІХ, Указом від 14 січня 2025 року №26/2025, затвердженим Законом України від 29 січня 2025 року № 4220-ІХ.

На підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указами Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації до Збройних Сил України протягом 90 діб, яку продовжено відповідно до Указів Президента № 342/2022 від 17.05.2022, № 574/2022 від 12.08.2022, № 758/2022 від 07.11.2022, № 59/2023 від 06.02.2023, № 255/2023 від 01.05.2023, № 452/2023 від 26.07.2023, № 735/2023 від 06.11.2023, № 50/2024 від 05.02.2024, № 272/2024 від 06.05.2024, № 470/2024 від 23.07.2024, № 741/2024 від 28.10.2024, з урахуванням чого запроваджено обмеження виїзду за межі України громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Відповідно до вищевказаних Указів Президента України, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку). Поряд з цим, згідно ст. 22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі ( в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 даного Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до вимог пункту 2-9 Постанови Кабінету міністрів України від 27.01.1995 № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» у разі введення в Україні воєнного стану пропуск через державний кордон водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі - ліцензіати), здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за умови виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Встановлено, що ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 29.01.1997 зареєстрований в Єдиному реєстрі юридичних осіб, як фізична особа-підприємець, основний вид економічної діяльності за класифікатором: 49.32 Надання послуг таксі, має чинну ліцензію серії АГ № 504772, строк дії 29.12.2010 необмежений, з дозволеними видами робіт: внутрішні перевезення пасажирів автобусами; міжнародні перевезення пасажирів автобусами.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності » - Ліцензіат зобов`язаний виконувати вимоги ліцензійних умов відповідного виду господарської діяльності, а здобувач ліцензії для її отримання - відповідати ліцензійним умовам.

Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1001 серед іншого передбачено:

- добувач ліцензії, ліцензіат оформлює трудові відносини з персоналом автомобільного транспорту, визначеним пунктами 10, 12-15 цих Ліцензійних умов, шляхом укладання трудового договору відповідно до статті 24 Кодексу законів про працю України;

- ліцензіат зобов`язаний зберігати оригінали документів, копії яких подавались органу ліцензування відповідно до вимог Закону , а також оригінали документів (їх копії), які підтверджують достовірність даних, зазначених у поданих органу ліцензування документах, документи (копії) про внесення плати за видачу ліцензії - протягом строку дії ліцензії, документи про прийняття на роботу згідно з вимогами пункту 9 цих Ліцензійних умов, а також про кваліфікаційний рівень персоналу, визначеного пунктами 10, 12-15 цих Ліцензійних умов, документи протягом строку дії ліцензії, про проведені інструктажі та стажування водіїв - протягом трьох років, документи про дотримання протягом останнього року режиму праці та відпочинку водіїв, а саме: щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку, або бланки підтвердження діяльності або картки та роздруківки цифрового тахографа;

- повідомляти в електронній формі через Єдиний комплекс інформаційних систем у сфері безпеки на наземному транспорті органу ліцензування про всі зміни даних, зазначених у заяві, документах та відомостях, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, не пізніше одного місяця з дня настання таких змін;

- допускати до роботи водіїв, які прийняті на роботу згідно з вимогами пункту 9 цих Ліцензійних умов відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим пунктом 10 цих Ліцензійних умов;

- забезпечити під час провадження господарської діяльності необхідну кількість прийнятих на роботу водіїв, визначену за умови, що ліцензіат здійснює перевезення згідно з наявними у нього договорами з дотриманням вимог щодо тривалості робочого часу та відпочинку водіїв;

- протягом 10 робочих днів після отримання ліцензії внести в електронній формі через Єдиний комплекс інформаційних систем у сфері безпеки на наземному транспорті дані про всіх водіїв, з якими оформлено трудові відносини, та у разі укладання або розірвання трудового договору - оновлені дані про таких водіїв відповідно до додатка 6;

- здійснювати контроль за станом здоров`я водіїв шляхом, прийняття на роботу медичного персоналу або укладення договору із суб`єктом господарювання щодо надання його персоналом послуг згідно з вимогами підпункту 4 цього пункту, забезпечення проходження водіями періодичних медичних оглядів, проведення щозмінних медичних оглядів водіїв у відведеному для цього та спеціально оснащеному приміщенні відповідно до підпункту 5 пункту 26 цих Ліцензійних умов.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Разом з тим, при здійсненні своєї господарської діяльності пов`язаної з перевезеннями пасажирів ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) залучає найманих працівників в якості водіїв автобусів, а отже здійснює керування колективом цих працівників, ставить перед ними виробничі завдання, визначає розмір заробітної плати, тобто виконує організаційно-розпорядчі функції.

Листом Міністерства юстиції України від 03.11.2006 № 22-48-548 визначено, що громадянин - суб`єкт підприємницької діяльності може бути визнаний службовою особою у випадку, коли такий громадянин на умовах трудового договору наймає працівників для сприяння йому у здійсненні підприємницької діяльності, тобто набуває організаційно-розпорядчих повноважень стосовно найманих працівників.

Також, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 18, примітки 1 ст. 364 КК України, ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) будучи фізичною особою-підприємцем є керівником трудового колективу найманих робітників, які сприяють йому у здійсненні підприємницької діяльності та в розумінні кримінального закону є службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі функції.

У невстановлений слідством час та місце до ОСОБА_5 з усним проханням звернувся ОСОБА_9 щодо можливості організації та сприянні йому у незаконному перетині державного кордону України, з метою відпочинку за кордоном з родиною.

Так, ОСОБА_5 , будучи фізичною особою-підприємцем, який здійсню міжнародні автобусні перевезення пасажирів, діючи умисно, з метою забезпечення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, в умовах правового режиму воєнного стану на території України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді незаконного переправлення осіб через державний кордон України, достовірно знаючи, що в період дії правового режиму воєнного стану можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009, Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» від 26.03.1994, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 № 57, погодився на усне прохання ОСОБА_9 щодо організації та сприянні незаконному переправленню останнього через державний кордон України, шляхом надання засобів та усуненням перешкод.

Отримавши від ОСОБА_9 відомості про власні анкетні данні, а саме: прізвище, ім?я, по-батькові, дату народження, серія та номер закордонного паспорта, ОСОБА_5 приступив до реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ОСОБА_9 фактично не буде здійснювати обов`язки водія автобуса, перебуваючи у невстановленому слідством місці, використовуючи службове становище за допомогою особистого кваліфікованого електронного підпису (надалі КЕП) здійснив вхід та авторизацію у системі «Шлях» на сайті https://dsbt.gov.ua, 16.07.2024 в особистому кабінеті ліцензіата та подав заявку (запис) № 3265421 на внесення ОСОБА_9 до системи «Шлях», як працівника ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) водієм автобуса марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 (транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_5 ), а також зазначив себе в якості другого водія вказаного автобуса.

Після схвалення уповноваженим органом даної заявки (запису) про внесення ОСОБА_9 до системи «Шлях», 19.07.2024 близько 08:00 год. ОСОБА_5 продовжуючи діяти умисно, спільно з ОСОБА_9 прибули на автобусі марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 (транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_5 ) на територію пункту пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський Отач», що розташовується за адресою: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, пл. Соборна, 7, де під час проходження прикордонного контролю підставою для пропуску ОСОБА_9 була наявність інформації про останнього в системі «Шлях», як водія міжнародного автобуса марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 того ж дня о 08:08 год. безперешкодно перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Молдова.

Надалі, того ж дня о 10:29 год. ОСОБА_5 здійснив в`їзд на територію України у пункті пропуску «Могилів-Подільський Отач» за адресою: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, пл. Соборна, 7 на автобусі марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 , але вже без ОСОБА_9 .

Разом з тим, 31.07.2024 о 20:55 год. ОСОБА_9 в порушення абзацу 3 пункту 2-9 Постанови Кабінету міністрів України від 27.01.1995 № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше, повернувся на територію України через пункт пропуску автомобільного сполучення «Могилів-Подільський Отач» за адресою: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, пл. Соборна, 7, на автомобілі марки «Mercedes-Benz» модель «GLS 400 D», д.н.з. НОМЕР_4 (транспортний засіб зареєстрований за дружиною ОСОБА_9 ОСОБА_10 ), разом з дружиною та дітьми.

Таким чином, ОСОБА_5 будучи службовою особою із використанням службового становища, повторно, шляхом внесення відомостей в систему «Шлях» щодо працевлаштування ОСОБА_9 водієм автобуса міжнародного сполучення, який не мав наміру здійснювати функції водія, а також будучи достовірно обізнаним про введення на території України правового режиму воєнного стану та обмеження щодо виїзду за межі України громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років, організував та сприяв незаконному перетину державного кордону України ОСОБА_9 , тим самим усунув перешкоди останньому здійснити виїзд за межі України.

За вищевикладених обставин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом наданням засобів та усуненням перешкод, службовою особою з використанням службового становища, вчинено повторно.

20 лютого 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 2 ст. 332 КК України - незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом наданням засобів та усуненням перешкод, службовою особою з використанням службового становища;

-ч. 2 ст. 332 КК України - незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом наданням засобів та усуненням перешкод, службовою особою з використанням службового становища, вчинено повторно.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема:

-повідомленням УСБУ у Вінницькій області про виявлення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 332 КК України;

-відповіддю Державної прикордонної служби України від 19.08.2024;

-відповіддю Державної служби України з безпеки на транспорті від 16.08.2024;

-відповіддю Державної прикордонної служби України від 10.09.2024;

-протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 17.01.2024;

-матеріалами тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні мобільного оператора ПрАТ «Київстар» від 03.10.2024;

-довідкою УОТЗ про опрацювання номерної інформації від 06.12.2024;

-відповіддю ГУ ПФУ у Вінницькій області від 10.01.2025;

-протоколом свідка ОСОБА_7 від 13.01.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.01.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.01.2025;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації та санацією ч. 2 ст. 332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

При вирішенні питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених:

-п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке останньому, у разі визнання його винним, може загрожувати реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до семи років, що дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, слід врахувати, що ОСОБА_5 є особою похилого віку та не підлягає мобілізації, а отже має законні підстави перетину державного кордону України, де може переховуватись від органів досудового розслідування, суду.

-п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_5 може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків, які викривають його та співучасників даного злочину, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо. До таких свідків відносяться співробітників Державної прикордонної служби, а також особи, яким останній забезпечував виїзд за кордон;

-п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Дані обставини свідчать про неможливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому наявні достатні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання. Просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки у нього на утримані перебуває хвора дружина, догляд за якою потребує мати можливість виходити до аптеки. Крім того підозрюваний працює, є інвалідом 3-ї групи, що унеможливлює застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років, проте раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Жмеринка, одружений, має двох дочок, які досягли повноліття та проживають окремо від нього.

Крім того, підозрюваний вказав, що здійснює підприємницьку діяльність та має офіційно працевлаштованого працівника на посаді водія, який наразі постійно працює.

При цьому на запитання суду підозрюваний ОСОБА_5 суду повідомив, що його найманий працівник може замінити його на маршруті під час надання послуг з перевезення пасажирів, однак зазначив, що його водій невдовзі планує звільнятись (вказаний юридичний факт станом на день постановлення цієї ухвали не настав).

Щодо наявності ризиків, визначених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрювана особа обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, враховуючи тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , та невизнання вини останнім, вказує на наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, тобто підозрюваний може в будь-який момент покинути місце проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання достовірно знаючи місця та способи незаконного перетину державного кордону України, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі шляхом незаконного перетину кордону.

Також існує ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та їх дослідження.

При цьому суд відхиляє доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час, з огляду необхідність здійснення підозрюваним догляду за дружиною, оскільки згідно наданої захисником у судовому засіданні виписки-епікризу із медичної картки стаціонарного хворого КНП «Жмеринська ЦРЛ» №106, ОСОБА_13 перебувала на стаціонарному лікуванні 11 днів та виписана 15.01.2025, згідно анамнезу отримала побутову травму 04.01.2024, впала вдома, діагноз закритий перелом шийки правої стегнової кістки зі зміщенням. Згідно рекомендацій зняти шви слід через 14 днів (01.02.2025), хода з дозованим навантаженням до 1.5 міс., рекомендовано нагляд сімейного лікаря. Тобто згідно вказаної виписки слідує, що дружина підозрюваного не потребує постійного догляду та має змогу самостійно пересуватися, крім того їй рекомендована хода з дозованим навантаженням.

Враховуючи вищезазначене, для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для попередження ризиків, реальність існування яких доведено прокурором в судовому засіданні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити строк дії ухвали, в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 квітня 2025 року.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не залишати житло цілодобово, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу суду для організації виконання направити начальникові Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя