Справа №613/1687/24 Провадження № 1-кс/613/106/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року Слідчий суддя Богодухівського районного суду Харківської області Харченко С.М., за участю секретаря Мізяк М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові скаргу ОСОБА_1 на постанову дізнавача про відмову у визнанні потерпілою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання за якою просить: скасувати постанову дізнавача СД Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Рарог І.К. від 19.01.2025 року про відмову в задоволенні клопотання.

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0000130, правова кваліфікація ч.1 ст.125 КК України. Як зазначає заявник, 19 січня 2025 року дізнавач ОСОБА_2 безпідставно відмовила їй у задоволенні клопотання про визнання потерпілою та винесла відповідну постанову. З вказаною постановою заявник незгодна, в зв"язку з чим звернулася до суду із даною скаргою. Зазначила, що дізнавач ОСОБА_2 безпідставно відмовляє їй втретє у визнанні потерпілою, не приймаючи до уваги судові рішення по аналогічних скаргах.

Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розгляд скарги проводити без її участі, уточнила, що скаргу підтримує у повному обсязі.

Представник СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена, надала заяву, за змістом якої скаргу просить розглядати без її участі. Її неявка, відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність її задоволення з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0000130 від 26 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

На підставі наявних матеріалів, слідчим суддею було встановлено, що ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 3 січня 2025 року була скасована постанова дізнавача СД Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Рарог І.К. від 5 грудня 2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілою у кримінальному провадженні №0000130.

Постановою дізнавача СД Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області від 19 січня 2025 року було відмовлено в задоволенні заявленого клопотання від 24.10.2024 ОСОБА_1 по кримінальному провадженню №0000130.

Як вбачається із змісту постанови, що оскаржується, дізнавач приймаючи рішення про відмову в задоволенні заявленого клопотання від 24.10.2024 ОСОБА_1 по кримінальному провадженню №0000130, з посиланням на положення ст.55 КПК України, зазначає про те, що згідно інформації, яку надала ОСОБА_1 під час досудового слідства у останньої будь-які тілесні ушкодження відсутні, за медичною допомогою вона ніде не зверталася, будь-яких підтверджуючих документів про спричинення тілесних ушкоджень до СД не надходило.

Аналіз вищевикладеного в сукупності з нормами кримінально-процесуального законодавства дають підстави для висновку, що рішення дізнавача про відмову у задоволенні заявленого є помилковим, передчасним та таким, що не відповідає встановленим обставинам кримінального провадження та нормам закону і має бути скасоване.

Так, згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди,а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Під моральною шкодою слід розуміти, крім іншого, втрати немайнового характеру внаслідок душевного дискомфорту, переживань, страждань, ускладнень особистого життя, що спричинені фізичним болем та стражданнями, які особа зазнала внаслідок протиправних дій, інші негативні наслідки у сфері особистого і суспільного життя, що стались внаслідок кримінального правопорушення або інших незаконних дій чи бездіяльності.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що … заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що дізнавач підставами для відмови у визнанні ОСОБА_1 потерпілою у кримінальному провадженні зазначила, що згідно наданої ОСОБА_1 інформації під час досудового слідства у останньої тілесні ушкодження відсутні, за медичною допомогою ніде не зверталася, будь-яких підтверджуючих документів про спричинення тілесних ушкоджень до СД не надходило.

При цьому слід зазначити, що не надаючи ОСОБА_1 статусу потерпілої, орган досудового розслідування позбавляє останню можливості клопотати про долучення до справи тих чи інших доказів, реалізувати інші права потерпілої. Потерпіла, на відміну від заявника, має більш широкий спектр процесуальних прав, в тому числі щодо подання доказів на підтвердження факту завдання шкоди.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 , дають достатні підстави вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілої подана особою, якій завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України і не свідчать про зворотне.

Тобто, з наявних матеріалів вбачається, що рішення про відмову у визнанні потерпілою прийнято дізнавачем без належного встановлення та дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження та в т.ч., без врахування ухвали слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 3 січня 2025 року, якою було скасовано раніше винесену постанову про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілою. Зібраним у провадженні доказам не надано належної оцінки, обставини провадження досліджені неповно, а тому постанова про відмову у визнанні потерпілим є передчасною та необґрунтованою.

Слід зазначити, що в постанові дізнавача не зазначено зміст обставин, які є достатніми підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування. Прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілою можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки дізнавачем показань, документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення прокурора, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Також слід зазначити, що відповідно до положень ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 2)зобов`язання припинити дію; 3)зобов`язання вчинити певну дію; 4)відмову у задоволенні скарги.

Також слід зазначити, що дізнавач СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області правом заперечувати доводи скарги не скористалася, доказів правомірності прийнятого нею рішення, суду не надала.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова дізнавача СД Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області про відмову в задоволенні клопотання від 19 січня 2025 року є необґрунтованою, винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, які згідно вимог ч.1 ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та надання їм належної правової оцінки та фактично без врахування ухвали слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 3 січня 2025 року, якою постанову дізнавача СД Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілою у даному кримінальному провадженні, було задоволено.

Отже, за відсутності в оскаржуваній постанові достатньої мотивації, висновків дізнавача та аргументованих посилань на фактичні дані, що привели до прийнятого рішення, не конкретизація підстав відмови, заявлені по скарзі вимоги щодо скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 55, 303-304, 309, 376, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання задовольнити.

Постанову дізнавача СД Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Рарог І.К. від 19 січня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання від 24.10.2024 ОСОБА_1 по кримінальному провадженню №0000130 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя