Справа № 598/318/25
провадження № 1-кп/598/99/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження №0000024 від 01 лютого 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 . жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, учасника бойових дій, працюючого електромонтажником-схемником в ТзОВ «СЕ Борднетце-Україна», РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

за ч.1 ст.382 КК України,

встановив:

12 березня 2024 року постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільській області по справі № 607/5092/24, яка набрала законної сили 25 березня 2024 року, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Надалі ОСОБА_4 , діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання вищезгаданої постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, 31 січня 2025 року приблизно о 22 год. 00 хв. керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» із реєстраційним номером НОМЕР_2 рухаючись автодорогою села Шили Збаразької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, та був зупинений працівниками патрульної поліції.

В подальшому, 31 січня 2025 року працівниками поліції відносно ОСОБА_4 винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3979252 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 272478 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, за ознаками умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся і підтвердив обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті.

Учасники даного судового провадження правильно розуміють і не оспорюють фактичні обставини вищезгаданого кримінального правопорушення. Їхня позиція є добровільною.

Оскільки судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а також беручи до уваги те, що вони не заперечили у розгляді цього кримінального провадження, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин скоєння даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, у відповідності із вимогами ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, раніше не судимий, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має на утриманні двох малолітніх дітей і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що таке покарання буде відповідати особі обвинуваченого, сприятиме його виправленню та буде належною карою за скоєне кримінальне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд,

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його ухвалення до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ : ОСОБА_5