Провадження №1-кс/369/3494/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Києва в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у якому він просив суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11. 2024 року на автомобіль марки «NISSAN NAVARA» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 зареєстрованому по АДРЕСА_1 , оскільки заявник вважає, що в рамках даного кримінального провадження проведені всі необхідні експертизи, тому на теперішній час відпала необхідність в арешті його майна.

У судовому засіданні заявник вимоги клопотання підтримав, просив суд задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні прокурор у задоволенні клопотання про скасування арешту майна просив відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, в ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2024 у справі №369/18905/24, накладено арешт на речові докази - транспортні засоби, які знаходяться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, розташованого по вул. Стуса № 37 в сел. Макарів Бучанського району Київської області, а саме: на автомобіль марки «NISSAN NAVARA» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 зареєстрованому по АДРЕСА_1 , та мотоцикл марки «SPARK SP200R-27» реєстраційний номер « НОМЕР_3 » згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_5 зареєстрованому по АДРЕСА_2 , шляхом накладення заборони на розпорядження та відчуження даного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Відповідно до ч.1ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, матеріали справи свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потребу досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не в праві оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ст. ст. 22,26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити, оскільки заявником не додано жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування доводів викладених у клопотанні про скасування арешту майна, не доведено суду, що арешт накладено необґрунтовано, та відповідно не доведено, що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба, оскільки відповідне майно є предметом кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.22,26,132,170-173,175372, КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 05.12. 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_6