Справа № 297/4300/24
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

24 грудня 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000744 від 11.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, без освіти, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

встановив:

Заступник начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , в межах строку досудового розслідування до 17.01.2025 року, без можливості внесення застави.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 11.10.2024 року близько 13:30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 51 за адресою: м. Берегове, вул. Робоча, на ґрунті особистих тривалих неприязних відносин розпочав сварку з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який стояв напроти будинку № 51 та в подальшому умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність і суспільну небезпечність, діючи за попередньою змовою з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_8 та предметом схожим на дерев`яну битку, наніс один удар по задній лівій частині голови потерпілому ОСОБА_8 , в результаті останній впав на землю та отримав тілесні ушкодження у виді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку ІІІ ступеня, субдурального крововиливу зліва, перелому основи та склепіння черепа зліва, перелому етмоїдальної кістки.

За вказаних обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, вчиненому групою осіб.

11.10.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканеця АДРЕСА_3 , громадянина України, без освіти, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України, повідомлення про підозру в порядку передбаченому КПК України вручена дорослому члену сім`ї, а саме матері ОСОБА_9 та в подальшому 28.10.2024 року вручена ОСОБА_5 .

Вина підозрюваного підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події від 11.10.2024 року, протоколом проведення невідкладного обшуку від 11.10.2024 року, протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 11.10.2024 року, проведеним впізнанням особи по фотознімкам з ОСОБА_10 від 11.10.2024 року, проведеним впізнанням особи по фотознімкам з ОСОБА_10 від 11.10.2024 року, протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 від 11.10.2024 року, проведеним впізнанням особи по фотознімкам з ОСОБА_11 від 11.10.2024 року, проведеним впізнанням особи по фотознімкам з ОСОБА_11 від 11.10.2024 року, рапортом СКП Берегівського РВП від 14.10.2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 12.10.2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 12.10.2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 12.10.2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 12.10.2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 12.10.2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 12.10.2024 року та іншими зібраними матеріалами в кримінальному провадженні.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 30.10.2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.12.2024 року.

В ході досудового розслідування слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області було надано доручення працівникам СКП Берегівського РВП на встановлення особи на прізвисько « ОСОБА_18 », який за показами свідків наносив тілесні ушкодження потерпілому. Крім того, після встановлення вказаної особи необхідно визначитись з роллю останнього та за необхідності повідомити про підозру, а також необхідно здійснити ще ряд інших слідчих дій.

Так, 13.12.2024 року постановою керівника Берегівської окружної прокуратури строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до 3-ох місяців, а саме до 17.01.2025 року.

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, вчиненому групою осіб, та залишаючись на волі, або обравши відносно нього інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, він зможе продовжити свої злочинні дії, що підтверджено матеріалами провадження.

Таким чином, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України та як є жителем іншої області.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення у сфері охорони життя та здоров`я особи, отже є підстави вважати, що у підозрюваного ОСОБА_5 є достатньо рішучості для вчинення й інших кримінальних правопорушень. Саме даний запобіжний захід позбавить можливість ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, іншим чином перешкодити здійсненню правосуддю, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та буде слугувати інтересам громади у демократичному суспільстві.

Заступник начальника СВ зазначає, що ризики викладенні у клопотанні про продовження строку тримання під вартою під час досудового розслідування не зменшились.

Крім того, згідно довідки про судимість з 22.10.2024 року ОСОБА_5 ухилявся від органів досудового розслідування.

Зважаючи на викладене, залишивши ОСОБА_5 на волі, або обравши щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, матимуть місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заступник начальника зазначає, що з метою неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК Країни, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також запобігання спробам передбаченим п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та понятих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на те, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 29 грудня 2024 року та за цей час неможливо закінчити досудове слідство, та разом з тим ризики, які встановлені судом під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились, а необхідність у даному запобіжному заході не втратив свого сенсу, необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування до 17.01.2025 року, без можливості внесення застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання та зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто вказані ризики не зменшились на даний час.

Захисник ОСОБА_6 в режимі відеоконференції зазначив, що в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, оскільки пред`явлена підозра є необґрунтованою, так як тілесні ушкодження потерпілому нанесла інша особа. У зв`язку з чим, просив обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти Росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Крім того, згідно довідки про судимість від 22.10.2024 року та рапорту оперуповноваженого СКП Берегівського РВП ГУНП від 14.10.2024 року встановлено, що ОСОБА_5 ухилявся від органів досудового розслідування (а.с. 24, 28).

Отже, з метою уникнення такої відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років..

Так, 11.10.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України, повідомлення про підозру в порядку передбаченому КПК України вручена дорослому члену сім`ї, а саме матері ОСОБА_9 та в подальшому 28.10.2024 року вручена ОСОБА_5 (а.с. 22-23).

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 30.10.2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.12.2024 року (а.с. 29-31).

13.12.2024 року постановою керівника Берегівської окружної прокуратури строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до 3-ох місяців, а саме до 17.01.2025 року (а.с. 7-8)

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Таким чином, ризики викладені у клопотанні про продовження строку тримання під вартою під час досудового розслідування не зменшились, зазначені у клопотанні обставини об`єктивно перешкоджають закінчити досудове розслідування до 29.12.2024 року, строк якого керівником Берегівської окружної прокуратури продовжений до 17.01.2025 року.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, а саме, спричиненні тяжких тілесних ушкоджень та який спричинив загибель людини, то відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненому із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у злочині, який спричинив загибель ОСОБА_8 , не слід визначати розмір застави.

Згідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, з метою запобігання спробам скоєння підозрюваним перерахованих дій, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слід продовжити застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 січня 2025 року до 10:55 годин, без можливості внесення застави.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання заступника начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000744 від 11.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 17.01.2025 року, без можливості внесення застави.

Строк дії ухвали закінчується 17 січня 2025 року о 10:55 годині.

Ухвала слідчого судді щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_19