Справа № 194/2105/24
Номер провадження 1-кс/194/38/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області клопотання прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-25.03.2008 р. Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавленця волі, звільненого 26.03.2010 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 27 днів;

-03.11.2011 р. Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 317, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 10.02.2015 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 дні;

-08.06.2016 р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, (судимість погашена);

-11.08.2016 р. Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого 27.09.2019 р. по відбуттю строку покарання (судимість погашена),

-28.05.2020 р. Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 30.04.2022 р. знятий з обліку у зв`язку з закінчення іспитового строку (судимість погашена),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та додані до клопотання матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту та їх незаконний збут, у невстановлений час, але не пізніше 10:30 год. 29.10.2024 року, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав рідину масою 0,9785 г, яка містить у своєму складі психотропну речовину метамфетамін масою 0,0152 г, та усвідомлюючи, що дана речовина у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, що відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями), є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, почав зберігати її при собі з метою подальшого незаконного збуту між мешканцями м. Тернівка Дніпропетровської області, всупереч Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів».

29.10.2024 року о 10:30 год. ОСОБА_6 , в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збув (продав) за 150 грн. ОСОБА_7 (особа зі зміненими анкетними даними, відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») вищевказану рідину масою 0,9785 г, яку він попередньо придбав та зберігав з метою збуту, яка містить у своєму складі психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, масою 0,0152 г.

Прокурор зазначає, що встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. У зв`язку з чим, прокурор просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів з визначенням розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо обставин правопорушення зазначив, що користується ст. 63 Конституції України. Щодо заявленого клопотання прокурора не заперечує.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно витягу з ЄРДР, обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 03.09.2024 року №0000380 за обвинуваченням ОСОБА_6 , 11.02.2025 року направлено в суд для розгляду по суті.

Згідно інформації з порталу Судова влада, по справі № 194/235/35, вбачається, що кримінальне провадження в Тернівському міському суді Дніпропетровської області не було розподілено у зв`язку з неможливістю розподілу справи між суддями.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Розглядаючи питання щодо обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує ст.ст. 177, 178 КПК України та вимоги ст. 194 КПК України, якою передбачено, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Перелік доказів зібраних під час досудового розслідування, та які долучені до матеріалів клопотання щодо підтвердження обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри, є вагомими, при цьому слідчий суддя вважає, що більш детальну оцінку вказаним доказам надасть суд в ході судового розгляду під час вивчення змісту цих доказів та під час перебування в нарадчій кімнаті при прийнятті остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, однак на даній стадії судового провадження, на думку слідчого судді, цього достатньо для вирішення питання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні прокурора.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.09.2024 року за №0000380 за ч. 2 ст. 307 КК України.

27.12.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

27.12.2024 року ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23-59 годин 23.02.2025 року.

11.02.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, що підтверджується зібраними доказами: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.09.2024 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 06.09.2024 року, ОСОБА_9 від 06.09.2024 року, ОСОБА_10 від 09.10.2024 року, ОСОБА_7 від 29.10.2024 року, ОСОБА_11 від 29.10.2024 року, ОСОБА_12 від 10.01.2025 року, ОСОБА_13 від 10.01.2025 року, ОСОБА_14 від 11.01.2025 року; постановою про залучення осіб до проведення НС(Р)Д від 24.10.2024 року; протоколом вручення технічних засобів від 29.10.2024 року; протоколами оглядів від 29.10.2024 року; постановами про визнання в якості речових доказів від 29.10.2024 року, від 13.12.2024 року;висновком експерта №СЕ-19/104-24/44466-НЗПРАП від 06.11.2024 року;копії протоколів про хід та результати НС(Р)Д від 14.11.2024 року, 21.11.2024 року; копія протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 29.10.024 року;копією протоколу обшуку від 13.12.2024 року; постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 16.12.2024 року; копією постанови про проведення Н(С)РД від 19.09.2024 року; копією доручення на проведення Н(С)РД від 25.09.2024 року.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» («Klishyn v. Ukraine» № 306/1/04 від 23.02.2012) наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Слідчий суддя, враховує вимоги ст.ст. 177, 178, 183 КПК України та те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що у відповідності зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Під острахом отримання можливого покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України. Запобігання ризикам переховування підозрюваного/обвинуваченого від суду становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства.

Також слідчий суддя враховує особу обвинуваченого, на утриманні нікого не має, не одружений, дітей не має, а отже не має міцних соціальних зв`язків, а тому перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду.

Втім, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_6 , за місцем проживання охарактеризований позитивно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, та перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Наявність ризику незаконно впливати свідків у цьому кримінальному правопорушенні обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_6 , з урахуванням того, що мешкає в м. Тернівка, Дніпропетровської області та знає місце проживання свідків у кримінальному провадженні, перебуваючи на свободі, будь-яким чином може впливати на вказаних осіб з метою зміни чи викривлення показів на його користь.

Також слідчий суддя бере до уваги, що обвинувачений не працює, а отже не має стабільного джерела доходу, раніше судимий, що свідчить про те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, з огляду на досліджені в судовому засіданні протоколи допиту свідків, слідчий суддя вбачає, що ОСОБА_6 підтримує стосунки з особами, які також вживають наркотичні засоби. Відтак, коло його спілкування, а також обставини викладені в підозрі, можуть свідчити про те, що перебуваючи на волі останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, зокрема продовжити свою злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення вчинено в умовах воєнного стану, слідчий суддя вважає, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування, оскільки на сьогодні в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану.

Враховуючи, що ОСОБА_6 , захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в місцях попереднього ув`язнення не має, характеру, обставин та тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вони не зменшились, не змінились та продовжують існувати.

Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, отже менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, тому підлягає задоволенню.

Отже, слідчим суддею враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його вік, стан здоров`я, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, з урахуванням чого суд не знаходить підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи наявні ризики, підвищену суспільну небезпеку інкримінованого йому кримінального правопорушення, в даному випадку загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу. Також слід зазначити, що не встановлено обставин, що за станом здоров`я обвинувачений не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого та обмеження його конституційних прав, у даному випадку є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Слідчий суддя наголошує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Таким чином, з урахуванням наведеного, враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти наявним ризикам, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає доцільним з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого слідчий суддя вважає доцільним продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 60 днів з одночасним визначенням застави за правилами ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 грн., а також покладенням на обвинуваченого відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, визначених обов`язків.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 32, 131, 132, 176, ч. 1 ст. 177, 178, 183- 184, 193-194, 196-197, 369, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23-59 годин 12 квітня 2025 року.

Ухвала слідчого судді діє до 23-59 годин 12 квітня 2025 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до ст. 183 КПК України визначити ОСОБА_6 розмір застави, достатньої для виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240,00 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на р/р UA0017442 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820172, , одержувач платежу: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області.

Призначення платежу: застава згідно КПК по справі 194/2105/24 (провадження № 1-кс/194/38/25).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею у даній ухвалі, останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язаний виконувати наступні обов`язки: прибувати до суду із встановленою періодичністю; не відлучатися з м. Тернівка Дніпропетровської області без дозволу суду; утримуватися від спілкування зі свідками; повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, застоводавцю, що у разі нез`явлення його за викликом до суду без поважних причин або неповідомлення ним про причини своєї неявки або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 13.02.2025 року о 14-10 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1