Справа № 357/4324/25
У Х В А Л А

про домашній арешт

02 квітня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , затверджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Солнєчний, російська федерація, громадянин України, із професійно-технічною освітою, неодружений, непрацюючий, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000356, яке внесене до ЄРДР 04 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

У С Т А Н О В И В:

до слідчого судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_6 , у якому він просив:

1) обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22:00 години до 06:00 години наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 31 травня 2025 року.

2) згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 до кабінету № 37 по вул. Привокзальна, 3, м. Біла Церква, Київська область, за першим викликом, а також прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, у разі виклику для проведення процесуальних дій;

- у період доби з 22:00 години до 06:00 години наступного дня не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) контроль за виконанням обов`язків покласти на Білоцерківське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Необхідність застосування такого запобіжного заходу, слідчий ОСОБА_6 мотивував тим, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

Слідство вважає, що є достатньо підстав стверджувати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років, не має постійного джерела доходів, непрацевлаштований, неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, а тому з метою уникнення відповідальності, може змінити своє місце проживання.

Водночас, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки для цього наявні передумови, а саме він вчинив тяжкий злочин, не має постійного джерела доходів, непрацевлаштований, неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, а у нього відсутні будь-які моральні принципи.

Слідчий вважає, що лише домашній арешт зможе забезпечити дієвість кримінального провадження та попередить зазначені ним ризики.

Вказував, що особисте зобов`язання неможливо застосувати, через тяжкість кримінального правопорушення, яке вчинив ОСОБА_4 , а особиста порука, через відсутність поручителів.

Своєю чергою, застава не може бути застосована, оскільки в ОСОБА_4 відсутнє джерело доходів.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за обставин та підстав зазначених у ньому.

Своєю чергою, підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти поданого клопотання не заперечували.

Слідчий суддя заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали з кримінального провадження, дійшла до висновку, що підозрюваному ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; (7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; (8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; (9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Отже, слідчий суддя, під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний перевірити наявність в особи процесуального статусу підозрюваного; обґрунтованість пред`явленої підозри; наявність підстав вважати, що підозрюваний може вчинити одну з дій, передбачених ст. 177 КПК України і на яку посилається прокурор; недостатність більш м`яких запобіжних заходів, для попередження однієї з дій, передбачених ст. 177 КПК України та врахувати, обставини, перелік яких міститься в ст. 178 КПК України.

Отож, для початку слідчий суддя визначається, чи набув ОСОБА_4 процесуальний статус підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Слідчим суддею установлено, що повідомлення про підозру вручене ОСОБА_4 під розписку 31 березня 2025 року.

Отже, з цієї дати, ОСОБА_4 набув процесуального статусу підозрюваного.

Далі, суд визначається, з обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_4 підозри.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук та Йонкало проти України», заява № 42310/04).

Згідно з повідомленням про підозру, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, зберіганні та збуті вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, за таких фактичних обставин.

Всупереч вимогам законодавства ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання вибухових речовин, у невстановлену досудовим розслідуванням дату, час та місці, придбав вибухову речовину - двухосновний нітроцелюлозний порох, яку незаконно зберігав за місцем свого проживання.

29 березня 2025 року близько 15 год. 24 хв. ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного збуту вибухових речовин, в телефонному режимі домовився з ОСОБА_8 , про збут останньому вибухової речовини - двухосновного нітроцелюлозного пороху, шляхом передачі з рук в руки поблизу будинку № 27 по вулиці Глибочицька в місті Біла Церква Київської області.

30 березня 2025 року близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку № 27 по вулиці Глибочицька в місті Біла Церква Київської області передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 7500 гривень, на що ОСОБА_4 , реалізуючи протиправний умисел направлений на незаконний збут вибухових речовин, достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на збут вказаних речовин, переслідуючи корисливий мотив, з метою збагачення незаконно, збув ОСОБА_8 , вибухову речовину - двухосновний нітроцеліюлозний порох шляхом передачі з рук в руки, яку ОСОБА_4 , незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Слідчий суддя вважає, що надані матеріали переконливо свідчать, що підозрюваний ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, описане у врученій йому підозрі.

Вказане твердження підтверджується:

- допитом свідка ОСОБА_9 від 05 лютого 2025 року, в ході якого свідок повідомив, що знає підозрюваного ОСОБА_4 , близько 10 років на початку січня 2025 року ОСОБА_10 повідомив йому в розмові, що за місцем проживання зберігає вибухову речовину. «Тротил» та має намір частину продати, якщо знайдеться покупець;

- копією акту огляду та ксерокопії грошових купюр від 30 березня 2025 року;

- копією протоколу огляду покупця та вручення грошових коштів від 30 березня 2025 року;

- копією протоколу отримання речей від 30 березня 2025 року;

- допитом свідка ОСОБА_11 від 30 березня 2025 року, в ході якого свідок повідомив, про обставини виїзду ним за повідомленням, яке надійшло від чергової частини ГУНП в Київській області про виявлення вибухової речовини. Так, прибувши за вказаною в повідомленні адресою було виявлено вибухову речовину - порох приблизною вагою 5 кілограм 372 грам. Даній речовині було надано третю категорію вибухонебезпечності;

- допитом свідка ОСОБА_12 від 30 березня 2025 року, в ході якого свідок повідомив, що 30 березня 2025 року він перебував на своєму робочому місці, а саме у магазині за адресою: АДРЕСА_2 та близько 10 год. 58 хв. до магазину зайшов постійний покупець якого звати ОСОБА_10 та тримаючи в руках пакет попросив його зважити на вагах додатково повідомивши, що це «Тротил». Поклавши на ваги вищевказаний пакет вони показали вагу 5 кілограм 350 грам;

- висновком експерта № CE-19/111-25/19339-ФХВР від 31 березня 2025 року, відповідно до якого, наданий на дослідження зразок речовини невизначеної форми коричневого кольору є вибуховою речовиною двухосновним нітроцелюлозним порохом;

- додатковим допитом свідка ОСОБА_9 в ході якого, свідок повідомив, що 29 березня 2025 року йому зателефонував ОСОБА_4 та запропонував придбати вибухову речовину «Тротил». Надалі, обговоривши деталі купівлі даної вибухової речовини, останні домовились про зустріч, яку було заплановано на 30 березня 2025 року. 30 березня 2025 року ОСОБА_4 , та ОСОБА_13 , зустрілись в місті Біла Церква поблизу будинку № 27 що по вулиці Глибочицька де свідок передав ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 7500 гривень, на що ОСОБА_4 , передав ОСОБА_8 , вибухову речовину - двухосновний нітроцелюлозний порох;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину відповідно до якого, 30 березня 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в ході особистого обшуку останнього було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi», 7500 гривень з яких 3 купюри номіналом 500 гривень (серія №: СД 7936982, АН 5061309, ВЕ 7045052) та 6 купюр номіналом 1000 гривень (серія №: ЗЛ 3263931, ЗЛ 3263936, ЗЛ 3263932, ЗЛ 3263935, ЗЛ 3263934, 3Л 3263933).

Слідчий суддя зазначає, що вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявність в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину.

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_4 конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Слідчий суддя зазначає, що слідчий обґрунтовуючи своє клопотання посилався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що згідно із п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. v. Switzerland» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Oleksandr Makarov v. russia», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчий суддя зазначає, що згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином, оскільки за його вчинення санкція передбачає позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Слідчий суддя вважає, що таке покарання є вагомим мотивом для майбутньої втечі та переховування підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчим суддею установлено, що підозрюваний ОСОБА_4 неодружений, непрацюючий, дітей та міцних соціальних зв`язків не має.

Слідчий суддя, що з огляду на незначний час, що пройшов з моменту вручення підозри, вагомість зібраних доказів, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , відсутність міцних соціальних зв`язків дійшла висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити спроби переховування органу досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення суворого покарання.

Слідчому судді доведено, що з огляду на відсутність джерел доходів, корисливий мотиву злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , він може вчинити нове кримінальне правопорушення, з метою забезпечення своїх базових потреб в їжі, одязі тощо.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчим суддею установлено, що санкція за вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Отже, до нього може бути застосований домашній арешт.

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Отже, такий запобіжний захід, як домашній арешт передбачає: (1) заборону обвинуваченому залишати житло цілодобово чи в певний період доби; (2) виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, які перелічені в ч. 5 ст. 194 КПК України; (3) контроль за поведінкою обвинуваченого та виконанням ним обов`язків з боку працівників правоохоронних органів, за місцем його проживання.

Слідчий суддя вважає, що попередити ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду, унеможливити вчинення ним інших кримінальних правопорушень, зараз може виключно домашній арешт у нічний час, оскільки, на відміну від особистого зобов`язання, він передбачає контроль підозрюваного, з боку правоохоронних органів, за місцем проживання останнього та виконання ОСОБА_4 ряду обов`язків.

Слідчий суддя вважає, що тільки такий контроль може попередити його втечу.

З огляду на встановлені ризики, слідчий суддя встановлює підозрюваному ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 до кабінету № 37 по вул. Привокзальна, 3, м. Біла Церква, Київська область, за першим викликом, а також прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, у разі виклику для проведення процесуальних дій; у період доби з 22:00 години до 06:00 години наступного дня не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Отже, за викладених підстав, суд задовольняє клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 нічного домашнього арешту

Керуючись ст. 131, 175, 177, 178, 194, 202, 205, 309-310 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22:00 години до 06:00 години наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 31 травня 2025 року.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 до кабінету № 37 по вул. Привокзальна, 3, м. Біла Церква, Київська область, за першим викликом, а також прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, у разі виклику для проведення процесуальних дій;

- у період доби з 22:00 години до 06:00 години наступного дня не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Контроль за виконанням обов`язків покласти на Білоцерківське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_14