Провадження 1-кп/522/1633/25
УХВАЛА

11.02.2025 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши кримінальне провадження за ЄРДР № 0000381 від 22.07.2024, відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Харківської області, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 терміном на шістдесят днів, з альтернативою визначення застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 грн., посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не змінились та не відпали.

Представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, вважав його належним чином необґрунтованим, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, зокрема на домашній арешт; посилався на позитивні характеристики підзахисного, те, що він є фізичною особою підприємцем, має постійне місце проживання, сплатив штраф присуджений вироком Приморського суду м. Одеси від 09.01.2024. На підтвердження доводів захисник надав копії відповідних документів.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали, суд встановив наступне.

Так, ухвалою суду від 18.12.2024 ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 15.02.2025 з альтернативою визначення застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_5 , з посиланням на вагомі докази, перелік яких зазначено у обвинувальному акті, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194КК України, його дії стороною обвинувачення кваліфіковано, як: умисне знищення чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу. У разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При цьому, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Доводи захисника щодо наявності у обвинуваченого постійного місця проживання, що він є фізичною особою - підприємцем, на думку суду, не є свідченням міцних соціальних зв`язків обвинуваченого та обставинами, що здатні гарантувати його належну процесуальну поведінку при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу. Сплата обвинуваченим ОСОБА_5 під час судового розгляду штрафу за вироком Приморського суду м. Одеси від 09.01.2024, також, на думку суду, не свідчить про зменшення ризику ухилення від суду.

Таким чином, заявлені прокурором ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: спроб переховування від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, які були враховані під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Наявні відомості про особу обвинуваченого у сукупності з іншими обставинами, що підлягають врахуванню відповідно до положень ст. 178 КПК України доводять, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, як про те просить сторона захисту, не зможе запобігти наявним ризикам.

Доказів наявності підстав, що унеможливлюють тримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятору за станом здоров`я,стороною захисту не надано, та в ході розгляду судом - не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід наразі не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Водночас, продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, керуючись ч. 3 ст. 183, ч. 4 ст. 182 КПК України, суд вважає за можливе залишити обвинуваченому заставу, у межах передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України у 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 грн.

На думку суду, внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 315, 176-178, 182, 183, 331, 370, 372, 376, 395, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 60 днів, тобто строк дії ухвали до 11 квітня 2025 року.

Залишити обвинуваченому ОСОБА_5 в якості альтернативного запобіжного заходу заставу у 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду, яким розглядається кримінальне провадження, протягом дії зазначеного запобіжного заходу та покласти на обвинуваченого строком на 2 місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися з м. Одеса без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1