Провадження №1-кп/522/2371/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів - ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000488 від 29.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Щеллі району Агдам республіки Азербайджан, громадянина України, одруженого, має на утримані двох малолітніх дітей, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 29.06.2024, приблизно о 01 год. 08 хв. більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 разом із невстановленими в ході слідства особами в кількості не менше п`яти, перебували в приміщенні готелю «Гагарін Плаза», розташованого за адресою: вул.Гагаринське Плато буд. 5Б в м. Одесі, де відпочивали та вживали алкогольні напої.

В цей же день, 29.06.2024 приблизно о 01 год. 08 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , разом із трьома невстановленими в ході слідства особами, також перебували в приміщенні готелю «Гагарін Плаза», розташованого за адресою: вул. Гагаринське Плато буд. 5Б в м. Одесі, де відпочивали та вживали алкогольні напої.

Перебуваючи в приміщенні готелю «Гагарін Плаза», між ОСОБА_6 , та невстановленими в ході слідства особами в кількості не менше трьох з однієї сторони та раніше незнайомими ОСОБА_3 , та п`ятьма невстановленими в ході слідства особами на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс в штовханину та бійку, в ході якої вони почали штовхати один одного та наносити один одному удари кулаками рук та ногами по різним частинам тіла та тулубу.

В ході бійки у ОСОБА_3 , який будучи обуреним поведінкою ОСОБА_6 , який штовхнув його та наніс декілька ударів ногами, бажаючи йому помститися, раптово виник злочинний намір направлений на умисне нанесення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

Приступивши до безпосередньої реалізації свого злочинного наміру, направленого на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , 29.06.2024, приблизно о 01 год. 08 хв. більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись в приміщенні готелю «Гагарін Плаза», розташована за адресою: вул. Гагаринське Плато буд. 5Б в м. Одесі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання, витяг правою рукою із заднього правого карману джинсів предмет зовні схожий на розкладний ніж та утримуючи його в правій руці, наблизився до потерпілого ОСОБА_6 , та умисно наніс клинком предмету зовні схожим на розкладний ніж один удар потерпілому в область живота, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани передньої черевної стінки справа, що проникає в черевну порожнину із наскрізним ушкодженням 5-го сегмента правої долі печінки, супроводжувалось кровотечею в черевну порожнину та ускладнилось геморагічним шоком 3 го ступеня, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 залишив місце події.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердивши фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу без їх участі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України є тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

ОСОБА_3 є уродженцем с.Щеллі району Агдам республіки Азербайджан, громадянин України, одружений, має на утримані двох малолітніх дітей, один із яких є інвалідом, з середньою освітою, позитивно характеризується за місцем мешкання, офіційно не працевлаштований, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений добровільно оплатив лікування потерпілого ОСОБА_6 відшкодував йому завдані моральні збитки та примирився з ним, у зв`язку із чим у потерпілого відсутні претензії майнового та морального характеру до обвинуваченого та просив призначити покарання обвинуваченому у вигляді штрафу.

ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, у майбутньому обіцяє не скоювати нових правопорушень, просить його суворо не карати, що свідчить про його бажання стати на шлях виправлення.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди, вчинення злочину вперше, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, один із яких є інвалідом.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Водночас, вирішуючи питання про вид покарання судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та поведінку, вказані пом`якшуючі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне із застосуванням ч.1 ст. 69 ККУ призначити ОСОБА_3 за вчинене ним кримінальне правопорушення покарання більш м`яке покарання у виді штрафу, вважаючи дане покарання достатнім для його перевиховання та попередження вчинення нових злочинів.

Підставами для застосування положень ст.69 КК України при призначені покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, вчинення злочину вперше, відшкодування завданих збитків, відомості щодо особи обвинуваченого, який позитивно характеризується, має на утриманні двох дітей, один із яких є інвалідом, відшкодування завданих збитків та відсутність претензій від потерпілого.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити із системного тлумачення статей 66 та 69 КК України і тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини у своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною в судових рішеннях (зокрема, у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 744/884/17, провадження № 51-8413км18). Суд, посилаючись при призначенні покарання на ст.69 КК України, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За змістом ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин. Крім того стаття 69 КК України підлягає виваженому застосуванню у тих випадках, коли для реалізації мети покарання установлені в певній санкції його вид і розмір є занадто суровим (несправедливим), а особа потребує поблажливого ставлення.

Зважаючи на всі зазначені вище обставини, ретельно проаналізувавши поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочину, приймаючи до уваги його каяття, відсутність тяжких наслідків від злочину, відсутність будь-яких намірів у винного уникнути кримінальної відповідальності, його вік та сімейний стан, зваживши всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що всі вони значно пом`якшують покарання винного та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому покарання обвинуваченому слід призначити із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до більш м`якого виду покарання.

Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПКУ.

Підстав для продовження дії запобіжного заходу вигляді застави суд не встановив.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-379 КПК України, ст.ст.1-186 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому із застосуванням ч.1 ст.69 КК України покарання у виді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень на користь держави.

Запобіжний захід у вигляді застави відносно обвинуваченого - скасувати.

Заставу в сумі 242240 гривень, внесену 23.09.24 року заставодавцем ОСОБА_9 за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали суду №522/10803/24 від 23.09.24 року провадження по справі №1-кс/522/5359/2, квитанція 0.0..1, код квитанції 9355-3622-1911-9685 повернути заставодавцю ОСОБА_9 .

Скасувати арешт накладений постановою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 11.07.2024 року на:1 змив РБК на ватний тампон, 1 змив РБК на ватний диск, штани білого кольору, майка білого кольору, труси з плямами майка білого кольору, труси з плямами.

Речові докази по справі:

- 1 змив РБК на ватний тампон, 1 змив РБК на ватний диск, знищити;

-цифровий носій інформації DVD диск з відеозаписом зберігати в матеріалах справи;

- штани білого кольору, майка білого кольору, труси з плямами майка білого кольору, труси з плямами повернути потерпілому ОСОБА_6 ..

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому, а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: