ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/5659/24

Провадження № 1-в/210/874/24

23 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина України, проживаючого у фактичному шлюбі, маючого на утриманні малолітніх дітей 2016 та 2020 року народження, працюючого кур`єром, освіта вища, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80») ,

про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства (пункт 13 частини 1 статті 537 КПК України: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України)

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до чинного законодавства у зв`язку з набранням законної сили Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі.

Представник Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду. До суду надійшла заява від представника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)», в якій просить суд проводити розгляд справи без його участі.

Прокурор надав суду клопотання, в якому просить розглядати заяву про приведення покарання у відповідність до чинного законодавства стосовно засудженого без технічної фіксації судового засідання, не заперечує проти задоволення заяви.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття (ч.5 ст. 539 КПК України).

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Дослідивши заяву та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно із положеннями п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

З метою реалізації кримінально правового реагування шляхом звільнення особи від покарання законодавцем у розділ ХІІ Загальної частини Кримінального кодексу «Звільнення від покарання та його відбування» передбачено систему кримінально-правових норм, що утворюють собою окремий, самостійний комплексний інститут кримінального права інститут звільнення від покарання (статті 74-87 КК).

Частиною 2 статті 74 КК передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права (ч. 1 ст. 3 КК України).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: а) скасування норм Особливої частини КК; б) внесення змін до норм Особливої частини КК - включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; в) внесення змін до норм Загальної частини КК (наприклад, доповнення КК додатковою обставиною, що виключає злочинність діяння); г) нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту (без зміни "букви" закону).

Закон, який має зворотну дію в часі, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання цим законом чинності та: а) не були притягнуті до кримінальної відповідальності (у цьому випадку кримінальна справа не може бути порушена у зв`язку з відсутністю події злочину); б) котрим пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину (кримінальна справа підлягає закриттю за відсутністю події злочину); в) засуджені обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, і відбувають покарання; г) відбули покарання, але мають непогашену чи незняту судимість.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

У примітці до статті 185 КК України, визначено, що:

"2. У статтях 185, 186, 189 та 190 цього Кодексу значна шкода визнається із врахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинені збитки на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3. У статтях 185-191, 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

4. У статтях 185-187 та 189-191, 194 цього Кодексу в особливо великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення."

Таким чином, Кримінальний кодекс України диференціює кваліфікуючі ознаки таємного викрадення чужого майна та шахрайства за розміром завданої матеріальної шкоди, закріплюючи при цьому поріг відповідальності для кваліфікації цих кримінальних правопорушень за ознаками: "значна шкода", "великий розмір", "особливо великий розмір".

Натомість Кримінальний кодекс України не містить мінімального порогу - розміру матеріальної шкоди, з якого настає кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжки) чи шахрайства.

Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до статті 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі - Закон №3886-ІХ).

Відповідно до частини другої статті 51 КУпАП (в новій редакції) адміністративна відповідальність настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, викрадення чужого майна стане кримінально караним діянням, якщо його вартість становитиме більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 НМ безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у статті 51 КУпАП.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 зазначено, що із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом N 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподаткованих мінімумів. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом України № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

При визначенні, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, діючий на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень пункту 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ та підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Згідно з пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь - якого платника податку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ "Криворізька виправна колонія № 80" за вчинення злочинів різног ступеня тяжкості.

Так ОСОБА_3 засуджений 12 січня 2021 року Святошинським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі із іспитовим строком 3 роки;

ОСОБА_3 визнаний винуватим за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, злочин вчинено 22.11.2020 р., завдано матеріальний збиток на загальну 18 595 грн.

З урахуванням вищезазначених положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191КК, у 2020 році становила 2102 гривні.

Враховуючи, що розмір матеріальної шкоди, перевищує 2 неоподаткованих мінімуму, підстав вважати, що караність діяння, вчиненого ОСОБА_3 22.11.2020 року - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, відсутні, тому й відсутні підстави для негайного звільнення від призначеного судом покарання.

Крім того, ОСОБА_3 засуджений 12.05.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва за вчинення кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 185 КК України а саме: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчиненому повторно, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Згідно з вироку, ОСОБА_3 засуджений:

- за епізодом крадіжки від 03 грудня 2020р., потерпілому ТОВ «Фірмова мережа «КиївХліб» завданого матеріального збитку на загальну суму 415 гривень 83 копійок.

- за епізодом крадіжки від 01 січня 2021 р., потерпілому ТОВ «Фірмова мережа «КиївХліб» завдано матеріального збитку на загальну суму 4630 гривень 00 копійок.

- за епізодом крадіжки від 22 січня 2021 р., потерпілому ТОВ «Основа Інфо» завдано матеріального збитку на загальну суму 2074 грн. 49 коп.

- за епізодом крадіжки від 04 лютого 2021 р. потерпілому ТОВ «МЛ Діла» завдано матеріального збитку на загальну суму 41959 грн. 09 коп.

З урахуванням вищезазначених положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191КК, у 2021 році становила 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривні, у 2020 році 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Враховуючи, що розмір матеріальної шкоди, перевищує два неоподатковані доходи мінімумів громадян , підстав вважати, що караність діяння (крадіжки з кваліфікуючими ознаками), вчиненого ОСОБА_3 за епізодом від 01 січня 2021 р. (матеріальний збиток на загальну суму 4630 гривень 00 копійок) та за епізодом від 04 лютого 2021 р. (матеріальний збиток на загальну суму 41959 грн. 09 коп.) відсутні, тому й відсутні підстави для негайного звільнення від призначеного судом покарання.

За вартністним показником (розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням), епізоди крадіжок від 03 грудня 2020р. на загальну суму 415 гривень 83 копійок, від 22 січня 2021 р. на загальну суму 2074 грн. 49 коп. дійсно не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тому з урахуванням положень ч. 2 ст. 74 КК УКраїни слід виключити посилання на засудження ОСОБА_3 за цими епізодами.

Також судом встанолено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року ОСОБА_3 засуджений за ст.185 ч.3 КК України за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з проникненням в сховище, а також за попередньою змовою групою осіб, до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12.05.2021 року, призначено остаточне покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі.

На підставі статті 71 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання по даному вироку частково приєднано невідбуте ним покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 12.01.2021 року та остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 призначено у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Згідно з вироку, ОСОБА_3 засуджений: за епізодом від 01.01.2021 року, матеріальний збиток на загальну вартість 1889 гривень 83 копійки.

- за епізодом від 07.01.2021 року, матеріальний збиток на загальну суму 682 гривні (епізод за попередньою змовою групою осіб).

- за епізодом від 29.01.2021, матеріальний збиток на загальну суму 21 534 гривні.

- за епізодом від 29.01.2021, матеріальний збиток на загальну суму 3964 гривень

- за епізодом від 05.02.2021, матеріальний збиток на загальну суму 5030 гривень.

- за епізодом від 07.02.2021, матеріальний збиток на загальну суму 9142 гривні (кваліфікація - таємне викрадення чужого майно, поєднане із проникненням до сховища, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно)

З урахуванням вищезазначених положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191КК, у 2021 році становила 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривні.

Враховуючи, що розмір матеріальної шкоди, перевищує два неоподатковані доходи мінімумів громадян, підстав вважати, що караність діяння (крадіжки з кваліфікуючими ознаками), вчиненого ОСОБА_3 за епізодами від 29.01.2021, (матеріальний збиток на суму 21534грн.); від 29.01.2021 (на суму 3964 гривень); від 05.02.2021 (завдана шкода 5030 гривень); від 07.02.2021 (матеріальний збиток на загальну суму 9142 гривні) відсутні, тому й відсутні підстави для негайного звільнення від призначеного судом покарання.

За вартістним показником (розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням), за епізодами крадіжок від 01.01.2021 року (матеріальний збиток на загальну вартість 1889 гривень 83 копійки); за епізодом від 07.01.2021 року (сума збитку 682 гривні), дійсно не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тому з урахуванням положень ч. 2 ст. 74 КК України слід виключити посилання на засудження ОСОБА_3 за цими епізодами.

ОСОБА_3 засуджений за вчинення кваліфікованого складу крадіжки, тобто не лише за таємне викрадення чужого майна на певну суму, а й вчинення такого діяння з проникненням у приміщення, за попередньою змовою групою осіб. Підстав для уточнення вироку в частині призначеного покарання у зв"язку з виключенням епізодів не вбачається, оскільки кожен епізод має самостійну правову кваліфікацію..

Також встановлено, що за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці. Вироком Київського апеляційного суду від 12.09.2022 року, вирок від 13.07.2021 року скасовано в частині призначеного покарання. Ухвалено новий вирок, яким призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, призначено ОСОБА_3 остаточне покарання, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Строк відбування покарання за даним вироком рахувати ОСОБА_3 з 11 березня 2021 року. У решті вирок Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 засуджений за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникнення у інше приміщення, вчинена повторно:

- за епізодом від 19.09.2020 року, сума матеріальних збитків 1869 гривень 08 копійок.

- за епізодом від 03.10.2022 року, сума матеріальних збитків 1067 гривень 67 копійок.

- за епізодом від 06.01.2021 року, сума матеріальних збитків 364 гривні 17 копійок.

- за епізодом від 15.01.2021 року сума збитків 3989 гривень 05 копійок.

З урахуванням вищезазначених положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191КК, у 2021 році становила 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривні.

Враховуючи, що розмір матеріальної шкоди, перевищує два неоподатковані доходи мінімумів громадян, підстав вважати, що караність діяння (крадіжки з кваліфікуючими ознаками), вчиненого ОСОБА_3 за епізодом від 15.01.2021 відсутні, тому й відсутні підстави для негайного звільнення від призначеного судом покарання.

За вартістним показником (розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням), за іншими епізодами крадіжок дійсно не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином на підставі ч. 2 ст. 74 КК України слід виключити за цим вироком посилання на засудження ОСОБА_3 за епізодами від 19.09.2020 року, від 03.10.2022 року, від 06.01.2021 року.

Підстав для зміни чи уточнення вироку в частині призначеного покарання у зв"язку з виключенням епізодів не вбачається, оскільки кожен епізод злочинної діяльності має окрему правову кваліфікацію. Крім того, ОСОБА_3 засуджений за вчинення кваліфікованого складу крадіжки, тобто не лише за таємне викрадення чужого майна на певну суму, а й вчинення такого діяння з проникненням у приміщення.

Також, 02.09.2021 року ОСОБА_3 засуджений Києво-Святошинським районним судом міста Києва за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, На підставі ст.71 ч.1, 4 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 12.01.2021 року та остаточно призначено строк 5 років позбавлення волі.

Епізоди крадіжок: від 09.01.2021 року, сума збитків 3100 гривень.

28.01.2021 року, сума збитків 1755 гривень.

30.01.2021 року, сума збитків 8735 гривень 58 копійок.

30.01.2021 року, сума збитків 9561 гривень 90 копійок.

14.02.2021 року, сума збитків 7000 гривень.

07.03.2021 року, сума збитків 1500 гривень.

З урахуванням вищезазначених положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191КК, у 2021 році становила 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривні.

Враховуючи, що розмір матеріальної шкоди, перевищує два неоподатковані доходи мінімумів громадян, підстав вважати, що караність діяння (крадіжки з кваліфікуючими ознаками), вчиненого ОСОБА_3 за епізодом від 09.01.2021, 30.01.2021, 14.02.2021 відсутні, тому й відсутні підстави для негайного звільнення від призначеного судом покарання.

За вартістним показником (розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням), за іншими епізодами крадіжок дійсно не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином на підставі ч. 2 ст. 74 КК України слід виключити за цим вироком посилання на засудження ОСОБА_3 за епізодами від 28.01.2021 року, від 07.03.2021 року.

Підстав для зміни чи уточнення вироку в частині призначеного покарання у зв"язку з виключенням епізодів не вбачається.

Також 01 жовтня 2021 року ОСОБА_3 засуджений Подільським районним судом м. Києва за ст.185 ч.3 КК України до 4 років 3 місяці позбавлення волі, злочин вчинено 11.02.2021 року, сума збитків 11200 гривень. На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку від 05.07.2021 року остаточно призначити строк 4 роки 3 місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 05.11.2021 року.

З урахуванням вищезазначених положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191КК, у 2021 році становила 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривні.

Враховуючи, що розмір матеріальної шкоди, перевищує два неоподатковані доходи мінімумів громадян, підстав вважати, що караність діяння (крадіжки з кваліфікуючими ознаками), вчиненого ОСОБА_3 за епізодом від 11.02.2021 відсутні, тому й відсутні підстави для негайного звільнення від призначеного судом покарання.

Крім того, 31 січня 2022 року ОСОБА_3 засуджений Голосіївським районним судом м. Києва за ст.185 ч.3 КК України до строк 4 років позбавлення волі.

Епізоди крадіжок: 07.02.2021 року, сума збитків 19 162 гривні 51 копійок.

03.03.2021 року, сума збитків 14 477 гривень.

08.03.2021 року, сума збитків 323 гривні.

08.03.2021 року, сума збитків 2430 гривень, сума збитків 2657 гривень 45 копійок.

На підставі ст.70 ч.1,4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком від 01.10.2021 року, призначено остаточне покарання у вигляді 4 років 5 місяців позбавлення волі. Також зараховано строк попереднього ув`язнення та строк відбування покарання за попередніми вироками з 11.03.2021 року по 30.01.2022 рік з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 10.03.2022року.

З урахуванням вищезазначених положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191КК, у 2021 році становила 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривні.

Враховуючи, що розмір матеріальної шкоди, не перевищує два неоподатковані доходи мінімумів громадян лише за епізодом від 08.03.2021р. на суму 323грн., на підставі ч.2 ст. 74 КК України посилання на засудженнями за цим епізодом слід виключити.

Підстав вважати, що караність діянь (крадіжок з кваліфікуючими ознаками), вчиненого ОСОБА_3 за іншими епізодами відсутні, тому й відсутні підстави для негайного звільнення від призначеного судом покарання.

Крім того, 01 серпня 2022 року ОСОБА_3 засуджений Деснянським районним судом м. Києва: -за ч.2 ст.185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі; - за ч.2 ст. 289 КК України -5 (п`ять) років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

- за ч.3 ст. 185 КК України -5 (п`ять) років (три) місяці позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання за сукупністю злочинів - 5 (п`ять) років (три) місяці позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2022 року більш суворим призначеним покаранням, остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів -5 (п`ять) років (три) місяці позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення та строк відбування покарання за попереднім вироком: з 23.12.2018 року по 02.05.2019 рік,з 11.03.2021 року по 31.07.2022 рік, за правилами передбаченими ст.72 КК України - 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 01.09.2022року.

Злочини вчинено: 23.12.2018 року, сума збитків 5 330 гривень 33 копійки.

23.12.2018 року, сума збитків 513326 гривні 69 копійок (ст. 289 КК України).

03.03.2021 року, сума збитків 390 гривень (повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у приміщення).

04.03.2021 року, сума збитків 2525 гривень

З урахуванням вищезазначених положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191КК, у 2021 році становила 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривні, у 2018 році 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

За вартністним показником (розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням), за епізодом крадіжки від 03.03.2021 року дійсно не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином на підставі ч. 2 ст. 74 КК України слід виключити за цим вироком посилання на засудження ОСОБА_3 за епізодом крадіжки від 03.03.2021 року, кваліфікованої за ч. 3 ст. 185 КК України.

Підстав для зміни чи уточнення покарання у зв"язку з виключенням епізодів не вбачається.

Суд вважає за потрібне зазначити, що на даний час ОСОБА_3 є засудженим вироком Деснянського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року за ч.3 ст. 185, КК України за епізодами вчинення ним викрадення чужого майна 23.12.2018 року на суму 5 330,33 грн. та за ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом до остаточного покарання 5 років 3 місяця позбавлення волі, який слід продовжити виконувати.

Керуючись ст.74, КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства (пункт 13 частини 1 статті 537 КПК України: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України) задовольнити частково.

На підставі частини 2 статті 74 КК України:

Виключити з вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 12.05.2021 року посилання на засудження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посилання на засудження за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами: від 03 грудня 2020р., матеріальна шкода на загальну суму 415 гривень 83 копійок; від 22 січня 2021 р., матеріального збитку на загальну суму 2074 грн. 49 коп.

Виключити з вироку Святошинського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року за ст.185 ч.3 КК України посилання на засудження ОСОБА_3 на засудження за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами від 01.01.2021 року, матеріальний збиток на загальну вартість 1889 гривень 83 копійки; від 07.01.2021 року, матеріальний збиток на загальну суму 682 гривні.

Виключити з вироку Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року посилання на засудження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом від 19.09.2020 року, сума матеріальних збитків 1869 гривень 08 копійок; за епізодом від 03.10.2022 року, сума матеріальних збитків 1067 гривень 67 копійок; за епізодом від 06.01.2021 року, сума матеріальних збитків 364 гривні 17 копійок.

Виключити з вироку Києво-Святошинського районного судум. Києва від 02 вересня 2021 року посилання на засудження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом від 28.01.2021 року, сума збитків 1755 гривень та за епізодом від 07.03.2021 року, сума збитків 1500 гривень.

Виключити з вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2022 року посилання на засудження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом від 08.03.2021 року, сума збитків 323 гривень .

Виключити з вироку Деснянського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року посилання на засудження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом від 03.03.2021 року, сума збитків 390 гривень .

Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено остаточне покарання 5 років 3 місяця позбавлення волі, - продовжити виконувати

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Відповідно до частини 3 статті 395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1