Справа № 539/5822/24
Провадження № 1-кп/539/111/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 06.12.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вовчик, Лубенського району, Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середня, інвалід 2-ї групи, депутатом не являється, одружений, проживаючий в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

установив:

06.12.2024 року ОСОБА_4 перебував у м. Київ, де близько 15 год. неподалік входу в метро «Харківська» помітив на землі блістер з написом «Метафін-ІС» з десятьма пігулками білого кольору, достовірно знаючи, що «Метафін-ІС» містить наркотичний засіб «метадон», ОСОБА_4 умисно підняв вище вказаний блістер та поклав його до кишені своєї куртки, таким чином незаконно придбав та розпочав зберігати наркотичний засіб, для власного вживання без мети збуту.

У подальшому ОСОБА_4 на маршрутному таксі, зберігаючи при собі наркотичний засіб, приїхав до м. Лубни Полтавської області, таким чином незаконно перевіз наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту.

06.12.2024 приблизно о 18 год. 30 хв. працівниками поліції в ході перевірки документів та огляду проведеного за адресою: м. Лубни, Полтавської області на пл.Вокзальній, 6, у ОСОБА_4 виявлено та вилучено: блістер «Метафін-ІС», в якому було десять пігулок білого кольору, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-24/21560-НЗПРАП від 11.12.2024 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон, маса якого становить 0,248 г., що відповідно до наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», перевищує невеликі розміри, які останній незаконно придбав, перевіз та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що його підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, є: визнання вини та щире каяття, сприяння органам досудового слідства у розкритті кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, об`єм обвинувачення, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який в силу ст.89 КК України раніше засуджений, є особою з інвалідністю другої групи, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-невролога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, та вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у вигляді пробаційного нагляду в межах санкції ч.1 ст.309 КК України, із застосуванням ст.59-1 КК України, призначення інших видів покарання суд вважає недоцільним.

Підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати в провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 118, 124, 126 КПК України.

Керуючись ст. 366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд

ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду.

Відповідно до ст.59-1 ч.2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- блістер «Метафін-ІС», в якому знаходиться десять пігулок білого кольору, який поміщено до експертного сейф-пакету №3740895 та який зберігається в камері речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою: м. Лубни, вул. Монастирська, 4 знищити;

- DVD -R диск із відеозаписом проведення огляду місця події від 06.12.2024 року залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000282 від 06.12.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/117-24/21560-НЗПРАП від 11.12.2024 року в сумі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят три) грн 70 коп.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1