УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, мотивуючи свої вимоги тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 27.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що Військові службові особи підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з суб`єктами господарювання здійснили привласнення та розтрату коштів державного бюджету при закупівлі товарів, робіт та послуг, за «прямими» договорами на суму понад 400 тис. грн. шляхом зловживання своїм службовим становищем в умовах воєнного стану.

У ході досудового розслідування 13.12.2024, в порядку ст. 234 КПК України, відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2024 по справі № 127/39361/24 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 у ході якого виявлено та вилучено:

?мобільний телефон марки «Nokia», IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 ;

?мобільний телефон марки «Samsung», IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ;

?мобільний телефон марки iPhone 13 PRO, IMEI 1: НОМЕР_5 ; IMEI 2: НОМЕР_6 .

Вилучені речі визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні, відповідно до ст. 98 КПК України.

У зв`язку з вищевказаним, з метою забезпечення належного розслідування по кримінальному провадженню, зберігання речових доказів та недопущенні можливості їх втрати, прокурор просив задовольнити клопотання.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Слідчим ОСОБА_5 , який діє у складі групи слідчих у вказаному провадженні подано заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000117 від 27.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

13.12.2024 на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено майно, яке в подальшому постановою слідчого визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз.

Зважаючи на вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, враховуючи, що вилучене майно містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, вилучене 13.12.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучено під час обшуку, проведеного відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2024 по справі №127/39361/24, за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Nokia», IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки «Samsung», IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «iPhone 13 PRO», IMEI 1: НОМЕР_5 ; IMEI 2: НОМЕР_6 .

Виконання ухвали про арешт майна доручити заступнику керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя