Дата документу 02.12.2024Справа № 554/9231/24
Провадження № 1-кп/554/1268/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«02» грудня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0000525 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 серпня 2024 року, приблизно о 10 годині ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, використовуючи власний мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 6А, через мобільний застосунок «Telegram», у чат боті «Аптека у Артура» замовив за 150 грн. для власного вживання без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 0,25 г.

Після оплати ОСОБА_3 отримав повідомлення та фотографію з координатами про місце розташування придбаної психотропної речовини.

Надалі, 12 серпня 2024 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_3 прийшов до вказаного за координатами місця за адресою: АДРЕСА_2 та у лісосмузі на землі знайшов та забрав згорток в клейкій полімерній стрічці, в якому знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина PVP, масою 0,183 г, у вигляді кристалічної речовини блакитного кольору загальною масою 0,223 г, та поклав до власної сумки, тобто незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину без мети збуту.

У подальшому, 12 серпня 2024 року ОСОБА_3 незаконно зберігав без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 0,183 г, при собі, у власній сумці.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України, у зв`язку із його добровільним зверненням до лікувального закладу і початком лікування від наркоманії та закриття кримінального провадження відносно нього, на підтвердження чого просив долучити відповідне письмове клопотання та копію виписки з медичної картки стаціонарного хворого №2580, згідно якої з 05.09.2024 року по 19.09.2024 року він перебував на стаціонарному лікуванні у КП «ПО ЦЕНТР ТЕРАПІЇ ЗАЛЕЖНОСТЕЙ ПОР».

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, так як останній дійсно добровільно звернувся до лікувального закладу і почав лікування від наркоманії, а тому він може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

Суд, вислухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: закрити провадження у випадках, встановлення підстав, передбачених п.п. 5-8, 10 частини 1 або частиною 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

З вимог ч. 1 ст.286 КПК України вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Частиною 4 ст. 286 КПК України визначено що, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно довідки КП «ПО ЦЕНТР ТЕРАПІЇ ЗАЛЕЖНОСТЕЙ ПОР» від 19.08.2024 року №4620, ОСОБА_3 проходив лікування в КП «ПО ЦЕНТР ТЕРАПІЇ ЗАЛЕЖНОСТЕЙ ПОР» з 27.09. по 01.20.2021 року із діагнозом : «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів, стан відміни».

Відповідно до довідки КП «ПО ЦЕНТР ТЕРАПІЇ ЗАЛЕЖНОСТЕЙ ПОР» від 04.11.2024 року №6195, ОСОБА_3 проходив лікування у стаціонарному відділенні №1 КП «ПО ЦЕНТР ТЕРАПІЇ ЗАЛЕЖНОСТЕЙ ПОР» з 20.10.2024 року по 30.10.2024 року.

Також, згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2580, яка була долучена обвинуваченим до клопотання, у період з 05.09.2024 до 19.09.2024 обвинувачений перебував на лікуванні у КП «ПО ЦЕНТР ТЕРАПІЇ ЗАЛЕЖНОСТЕЙ ПОР» з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання стимуляторів (мефедрон, синтетичні катенони) та канабіноїдів синдром залежності, хронічна токсична енцефалопатія. Виписаний по досягненню мети звернення (зменшення вираженості основних проявів наркотичної абстиненції, покращення емоційного стану). Рекомендовано звернення до психіатра за місцем мешкання для визначення тактики подальшого лікування, утримання від вживання не призначених лікарем ПАР, відвідування груп взаємодопомоги АН., призначено медичне лікування.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною, а особа, хвора на наркоманію - це особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».

Разом з тим у відповідних Стандартах, затверджених МОЗ України, діагноз «наркоманія» не використовується через відсутність такого захворювання у Міжнародній класифікації хвороб десятого перегляду (МКХ-10). При цьому згідно із шифром МКХ-10 Клас V Розлади психіки та поведінки (НО - Н9) передбачено «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин».

Отже, за відсутності у Національному класифікаторі хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2019 (на теперішній час діє НК 025:2021) діагнозу «наркоманія» слід виходити з нормативного визначення наркоманії, яке міститься у статті 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними».

Ця позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду ВС у справі №671/897/21 (провадження № 51-4787км21) від 22 лютого 2022 року та у постанові Касаційного кримінального суду ВС у справі №621/3334/20 (провадження № 51-339 км 22) від 20 липня 2022 року.

Крім того, як зазначено в постанові Об?єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.11.2021 у справі № 357/11205/19, добровільним слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу в контексті ч. 4 ст. 309 КК України, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї заохочувальної норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

Таким чином, суд установив, що обвинувачений, будучи особою, яка хворію на наркоманію, добровільно звернувся до лікувального закладу та розпочав лікування саме від наркоманії.

Вказані обставини є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Суд, відповідно до положень ч.3 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченомусуть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Також, обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 309 ч. 4КК України не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав та роз`яснив йомуправо на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку.

Обвинуваченийнадавзгоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 309 ч. 4КК України.

Тож, враховуючи клопотання обвинуваченого та згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 309 ч. 4КК України, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, та інші вищевикладені обставини, суд вважає можливим задовольнити заявлене клопотання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складають із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Частина 1 статті 122 КПК України передбачає, що витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КПК України експертам, спеціалістам, перекладачам оплачуються проїзд, а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком.

Стаття 124 КПК України встановлює порядок розподілу процесуальних витрат.

У випадку ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч.2 ст. 124 КПК України).

Стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у випадку закриття кримінального провадження чинний КПК України не регулює.

Разом з тим, відповідно до постанови ВС від 01.02.2024 року у справі №930/497/23 (провадження №51-4798км23) закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Аналогічна правова позиція міститься і в постанові Касаційного кримінального суду ВС від 29 вересня 2021 року у справі №342/1560/20 (провадження № 51-2331км21).

Таким чином з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на проведення судової експертизи у розмірі 2271,84 грн. у відповідності до обвинувального акту.

Питання щодо долі речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. ст. 2, 7, 9, 284, 285, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст. ст. 4, 5, 12, 44, 309 ч.4 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, у зв`язку із його добровільним зверненням до лікувального закладу і початком лікування від наркоманії, на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, відповідно до ч.4 ст. 309 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в розмірі 2 271 /дві тисячі двісті сімдесят одну/ гривню 84 копійки.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме прозорий зіп-пакет з кристалічною речовиною синього кольору, який відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 12.08.2024 року, знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1