Справа № 932/6189/23
Провадження № 1кп/932/353/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

заставодавця - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро, кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР за № 000038 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 330 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання з покладенням обов`язків та просив повернути заставу в розмірі 1 073 600 грн. заставодавцю ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що відносно нього 09.02.2023 року ухвалою Кіровського райсуду м.Дніпропетровська по даній справі було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 073 600 гривень. Дану заставу було внесено ОСОБА_6 в повному розмірі, оскільки на той час дана сума для нього була непомірною і він дану суму у нього запозичив. Після внесення застави, на нього за ухвалою суду були покладені обов`язки, які продовжувались лише одноразово ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 04.05.2023 року.

На цей час у заставодавця змінились сімейні обставини і останій має потребу в грошових коштах для забезпечення своєї родини.

Також на цей час в країні значна інфляція, а тому заставодавцю буде необхідно повернути більшу суму, ніж та, яка фактично була їм запозичена та фактично внесена .

Крім того, дана справа перебуває в провадженні суду з 03.07.2023 року, за даний період часу встановлені ризики відпали. Він виконує всі покладені на нього обов`язки, з`являється за кожною вимогою до суду, інших кримінальних правопорушень не вчиняв.

Просить суд повернути заставу заставодавцю ОСОБА_6 , змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків : повідомляти суд та прокурора про зміну місця проживання та роботи, прибувати за вимогою до суду та прокурора, в тому числі в судові засідання.

Захисник- адвокат ОСОБА_4 підтримала дане клопотання.

Заставодавець ОСОБА_6 підтримав клопотання про повернення йому застави, посилаючись на те, що йому необхідні грошові кошти.

Прокурор просив відмовити в задоволені даного клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання та повернення застави не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що у рамках даного кримінального провадження ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.02.2023 року щодо ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 073 600 гривень, на виконання якої заставодавцем ОСОБА_6 10.02.2023 на відповідний депозитний рахунок внесено визначену судом суму застави.

Строк дії застави судом не визначався, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України, не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

Згідно ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

З моменту внесення застави на підозрюваного, обвинуваченого покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, а відтак вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки.

Отже, твердження ОСОБА_5 , що відпала необхідність у запобіжному заході - заставі, і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 триває, необхідність запобіжного заходу у вигляді застави не відпала, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування запобіжного заходу у вигляді застави та повернення застави заставодавцеві та відмову у задоволенні заявленого клопотання.

Крім того, відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно положень ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених статтею 194 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує наступне.

Так, обвинуваченийй ОСОБА_5 має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, є раніше не судимим, проте обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за ч.2 ст.330 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з позбавленням права обімати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Отже, суд приходить до висновку, що попри позитивні характеристики обвинуваченого ОСОБА_5 , ризики передбачені ч.1 ст.177 КК України не зменшились.

При цьому, визначений запобіжний захід у вигляді застави, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 не вступають в суперечність з гарантією, передбаченою пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покликана забезпечити прибуття обвинуваченого у судове засідання, а відтак суд вважає, що запобіжний захід у виді застави є саме тим запобіжним заходом, який, на даному етапі кримінального провадження, може гарантувати правильну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.182, 350, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання та повернення застави - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бабушкінського

районного суду

м.Дніпропетровська ОСОБА_1