Єдиний унікальний № 946/3799/24
Провадження № 1-кп/946/229/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

про закриття кримінального провадження, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння

24 березня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши у місті Ізмаїлі Одеської області в залі суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 07.02.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїла Одеської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, такого, що не відноситься до осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.03.2019 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 187, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду від 13.04.2022 на підставі ст. 107 КК України звільнений умовно-достроково, невідбутий термін покарання 1 рік 2 місяці 6 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:

I. Суть клопотання.

В судовому засіданні прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Клопотання мотивоване тим, що 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон України від 18.07.2024), яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення у меншому розмірі.

II. Позиції учасників справи.

Прокурор ОСОБА_3 своє клопотання підтримала, та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував, після роз`яснення судом наслідків закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), останній підтвердив згоду на закриття провадження, свою обізнаність у тому, що він має право заперечувати проти закриття кримінального провадження за вказаною підставою, наслідком чого є продовження судового розгляду в загальному порядку, і що вказана підстава звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою.

III. Встановлені судом обставини.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 06.02.2024 приблизно о 14 год. 20 хв., він, знаходячись біля приватного будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Горіхова, 28, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисних мотивів, з метою особистого збагачення, в період дії воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung J5 (2016)» моделі «SM-J510H 2/16 Gb» золотистого кольору, який належить ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 583 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

IV. Оцінка суду.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора з таких підстав.

За змістом ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон України від 18.07.2024), яким ст. 51 КУпАП була викладена у новій редакції, згідно з якою дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати слід вважати таке викрадення, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (далі НМДГ).

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07 жовтня 2024 року по справі № 278/1566/21 дійшла висновку, що для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала двох НМДГ, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК України. Суд також наголосив, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМДГ, має здійснюватися виходячи з розміру НМДГ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Так, згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України (далі ПК України), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 ПК України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

З 01.01.2024 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-IX, яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 в сумі 3028 грн.

Враховуючи вказані положення ПК України та відповідні положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-IX, у контексті викрадення чужого майна 2 НМДГ станом на 2024 рік складає 3028 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 06.02.2024 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України. При цьому, розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілій ОСОБА_5 , складає 583 грн, тобто вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 НМДГ, а тому до цього діяння мають застосовуватися положення ст. 5 КК України.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За змістом ч. 7 ст. 284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 КПК України.

Так, згідно з ч. 1, 3 ст. 479-2 КПК України, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 погодився із закриттям кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п. 4-1 ст. 284 КПК України, його згода є добровільною та невимушеною, наслідки закриття провадження йому роз`яснені, ним усвідомлені, клопотання прокурора ОСОБА_3 підлягає задоволенню, і кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 необхідно закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався. Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.04.2024 відносно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк якого сплив 12.05.2024.

З набранням ухвалою законної сили арешт, накладений на підстави ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2024, підлягає скасуванню на підставі ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Оскільки кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, при цьому ініціатором проведення судової товарознавчої експертизи у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК України, витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 1135,92 грн, не підлягають стягненню з ОСОБА_4 , та покладаються на державу.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 370-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, задовольнити.

2. Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 07.02.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

3. З набранням ухвалою законної сили скасувати накладений на підстави ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2024, арешт, та виданий ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung J5», вважати повернутим потерпілій ОСОБА_5 , поновивши право її розпорядження.

4. Витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи, № СЕ-19/116-24/4137-ТВ від 13.03.2024 у сумі 1135,92 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 92 коп.) віднести на рахунок держави.

5. Копію ухвали направити до Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

6. Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

7. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_1