ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/79/25 Справа № 703/544/25Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2025 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП у Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

в с т а н о в и в :

29 січня 2025 року ОСОБА_6 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесеннявідомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Крім того, просив прийняти окрему ухвалу щодо незаконних дій відповідних працівників поліції.

В обгрунтування скарги зазначав, що 28.01.2025 звернувся до органів поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, яке полягало в тому, що під час заправки автомобіля на заправній станції у м. Сміла, його, як він вважає, працівники заправної станції обікрали приблизно на 400 грн, під час заправки автомобіля газом пропан-бутан.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовлено.

Постановляючи таку ухвалу, слідчий суддя мотивував тим, що викладені ОСОБА_6 у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставини, не місять даних, що підтверджують вчинення протиправних дій, які можна кваліфікувати як кримінальне правопорушення, з огляду на те, що кримінальна відповідальність за статтями 185,190,191 КК України в 2025 році може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковувані мінімуми для працездатних осіб станом на 01.01.2025. За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність ознак протиправної бездіяльності посадових осіб ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 оскаржив її в апеляційному порядку.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою зобов`язати слідчого внести відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 28.01.2025 до ЄРДР. Крім того, апелянт просить винести окрему ухвалу щодо незаконної ухвали слідчого судді.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя проігнорував норми п. 4 ст. 214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Наголошує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню через неврахування положень п.4 ст. 214 КПК України, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог КПК України.

Прокурор на розгляд справи не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.

Апелянт на розгляд справи не з`явився, в апеляційній скарзі просив розгляд апеляційної скарги проводити без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з положенням п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2025 року постановлена з дотриманням вказаних вимог закону.

Як передбачено п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора - бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Приписами ч.2 ст.214 КПК України зазначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У відповідності до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР урегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 року № 298.

Згідно з п.1 глави 1 розділу 2 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Частиною 4 ст. 214 КПК України, на неврахування вимог якої посилається апелянт, регламентовано обов`язок слідчого, прокурора, дізнавача на прийняття та реєстрацію заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а не на внесення відомостей до ЄРДР, як помилково вважає апелянт.

При цьому зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, з матеріалів справи вбачається та встановлено слідчим суддею, що 28.01.2025 ОСОБА_6 звернувся до ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме, незаконного заволодіння працівниками АЗС грошовими коштами на суму приблизно 400 грн. під час заправки його автомобіля.

Як вказував скаржник, заява була зареєстрована ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за № 2967 від 28.01.2025.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб щодо невнесення відомостей за його заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя виходив з того, що наведені скаржником фактичні обставини вчиненого, не підпадають під кримінальне правопорушення, а відносяться до адміністративних правопорушень, оскільки сума грошових коштів, про викрадення яких ОСОБА_6 подано заяву до органів поліції є меншою 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому таке діяння не є кримінальним правопорушенням.

За викладених обставин, уповноважена особа органів поліції, перевіривши заяву ОСОБА_6 та встановивши відсутність об`єктивних даних, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, дійшла до правильного висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому така бездіяльність не є протиправною.

Вимоги апелянта щодо винесення окремої ухвали відносно слідчого судді, в зв`язку з постановленням, на думку апелянта, незаконної ухвали, є безпідставними, оскільки положеннями чинного КПК України не передбачено винесення судом окремих ухвал, а доводи ОСОБА_6 щодо незаконності ухвали слідчого судді є підставою для апеляційного оскарження судового рішення та предметом оцінки під час перегляду ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції.

Інших доводів, які свідчать про порушення слідчим суддею норм КПК України або невідповідності висновків, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи, апелянтом не наведено.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 303, 304, 395, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2025 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП у Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді