№ 317/426/25
№ 1-кп/317/284/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000769 у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В невстановлений час, але не пізніше 27 грудня 2024 року ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та знаходячись в невстановленому місці знайшов вибухову речовину та вибуховий пристрій: корпус від ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 та бойовий уніфікований підривач дистанційної дії УЗРГМ-2, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 забрав собі зазначений корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ-2 та почав їх зберігати, не передавши до своєї військової частини.

27 грудня 2024 року ОСОБА_4 їхав на автомобілі до міста дислокації своєї військової частини та був зупинений працівниками поліції на блок-посту, який знаходиться в одному з населених пунктів Запорізького району Запорізької області.

Під час огляду місця події працівниками поліції у ОСОБА_4 був виявлений один корпус гранати РГД-5, який є вибуховим пристроєм, та один запал УЗРГМ-2, який відноситься до вибухових речовин. Вказана належність підтверджена висновком експерта № СЕ?19/108?24/25534-ВТХ від 30.12.2024.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що під час участі в бойових діях він знайшов трофейну гранату, яку залишив собі, розділивши її з запалом в цілях безпеки. Потім він забув про них.

27 грудня 2024 року він їхав до місця розташування своєї військової частини та був зупинений на блок-пості, після чого співробітники поліції виявили зазначені гранату і запал.

У скоєному щиро розкаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення та сторона захисту не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження. Враховуючи викладене, судом прийняте рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем, незаконно придбав, носив та зберігав вибухову речовину та вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, приймає участь у бойових діях по захисту України та відсічі повномасштабної російської агресії, відсутність обставин, що відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання, щире каяття у скоєному як обставину, що відповідно до статті 66 КК України пом`якшує покарання.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з того, що він повністю визнав свою провину у скоєнні злочину, проявив щире каяття, та не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

За таких обставин, враховуючи особу винного та для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Також, враховуючи наведені обставини в поєднанні з особою обвинуваченого, який виключно позитивно характеризується командуванням військової частини та раніше ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбуття покарання та призначає йому іспитовий строк.

Витрати на залучення експертів суд стягує з засудженого ОСОБА_4 в дохід держави на підставі ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні в розмірі 2 785 (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять) гривень 65 копійок.

Речові докази:

?корпуси від гранати РГД-5 та запал УЗРГМ-2, вилучені в даному кримінальному провадженні передати до військової частини НОМЕР_1 для взяття на облік та використання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1