Провадження №1-кс/523/113/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за №0001071 від 13.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001071 від 13.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.07.2024 на адресу відділу поліції №3 ОРУП №1 надійшла інформація з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області ДСР НП України та Головного відділу внутрішньої та власної безпеки «Південь» ДПС України, що група осіб налагодила схему незаконного переправлення через державний кордон України особами, яким тимчасово заборонено перетин державного кордону в умовах правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України №64 від 24.02.2022, за грошову винагороду в сумі від 4000 доларів США до 11000 доларів США з однієї особи.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження в порядку ст. 40 КПК України надано доручення УМП ГУНП в Одеській області про проведення слідчих (розшукових) дій, направлених на перевірку отриманої інформації та встановлення осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення.

На виконання вищевказаного доручення надійшов рапорт ст. о/у УМП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , що в ході перевірки інформації УСР в Одеській області ДСР НП України та Головного відділу внутрішньої та власної безпеки «Південь» ДПС України, отримано дані щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним переправленням осіб через державний кордон України. За наявними даними, громадяни України організували стійкий канал незаконного переправлення через державний кордон України військовозобов`язаних громадян України, шляхом оформлення відповідних документів, які надають змогу перетнути державний кордон України в межах пунктів пропуску.

За результатами проведених оперативно розшукових заходів під час виконання даного доручення встановлено, що до скоєння зазначеного кримінального правопорушення може бути причетна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з чим, 11.01.2025 на підставі ухвал слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 27.12.2024, справа №523/19466/24, провадження №1-кc/523/4011/24 проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 в результаті якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «IPHONE 13 PRО MAX» s/n: НОМЕР_1 , IМЕI: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовільнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1.підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2.призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3.є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4.одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене під час вищевказаного огляду майно є предметом злочину.

Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що існують достатні підстави вважати, що вилучений в ході огляду предмет, є речовим доказом та може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також беручи до уваги у разі повернення вказаного тимчасово вилученого майна будуть створені можливості для його знищення, або переховування, на підставі чого суд прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за №0001071 від 13.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт, із забороною права на відчуження, розпорядження та/або користування майном на речі вилучені в ході тимчасового доступу до речей за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено:

?мобільний телефон марки «IPHONE 13 PRО MAX» s/n: НОМЕР_1 , IМЕI: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1