ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 638/4632/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_11
Провадження №:11-кп/818/2507/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_12
Категорія: ч. 1 ст.115 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_13, суддів ОСОБА_14 та ОСОБА_15, при секретареві ОСОБА_16, з участю прокурора ОСОБА_17, з участю обвинуваченого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_18, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме потерпілої ОСОБА_2 , належним чином повідомленої про розгляд справи, від якої надійшла заява про розгляд справи без неї, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові справу за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_1 та його захисника на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 10 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, працюючого слюсарем ТОВ «Інтереколайн», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 30 06 2016 року вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу на користь держави у розмірі 850 грн., сплаченого 12 07 2016 року, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України з призначенням йому покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Строк відбуття ОСОБА_1 покарання ухвалено рахувати з 21 05 2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди - 100 000 гривень.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди ОСОБА_2 у задоволенні позову відмовлено.

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішено відповідно до ст.ст. 100, 126 КПК України.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_1 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, у тому числі корисливих злочинів, а також злочинів проти життя та здоров`я особи, при цьому судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, діючи умисно, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, при наступних обставинах:

21 травня 2022 року, близько 20-30 години підсудний ОСОБА_1 , разом з потерпілим ОСОБА_3 та іншими особами, перебував в квартирі АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_3 підсудний ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, а саме настання смерті ОСОБА_3 та бажаючи її настання, діючи умисно, озброївшись наявним у приміщенні кухні та розташованим на магнітному настінному тримачі кухонним ножем, з метою протиправного заподіяння смерті, наблизився ззаду до ОСОБА_3 та зненацька наніс останньому два удари ножем в область спини та один удар ножем в область шиї праворуч, тобто в життєво важливі органи людини, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження, а саме: одне колото-різане поранення на передній поверхні шиї праворуч, що проникає через шкіру, підшкіркову жирову клітковину шиї, з надсіченням лівої переднє-бічної стінки трахеї, проникаючи в ліву плевральну порожнину з ушкодженням пристінкової плеври та міжреберного м`язу у 3 міжребір`ї ліворуч по навколохребетній лінії та сліпо закінчується у м`язах спини, та одне колото-різане поранення на задній поверхні ліворуч, що проникає через шкіру, підшкірну жирову клітковину грудної клітки, з ушкодженням міжреберного м`язу та пристінкової плеври у 2 міжребір`ї ліворуч по лопатковій лінії, проникаючи в ліву плевральну порожнину та сліпо закінчується в товщі верхньої частки лівої легені, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя; одне колото-різане поранення на задній поверхні грудної клітини праворуч, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я; садна - на задній поверхні правого передпліччя, на тильній поверхні правої кісті, в області проєкції 1 міжп`ясткового проміжку, на тильній поверхні 1 фаланги 1 пальця правої кисті, на розгинальній поверхні 2 п`ястково-фалангового суглоба лівої кисті, на тильній поверхні 1 фаланги 3 пальця лівої кисті, на передній поверхні рівня проєкції правого колінного суглоба, на передній поверхні рівня проєкції лівого колінного суглоба, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після отримання тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_3 перемістився за місцем свого мешкання у квартиру АДРЕСА_3 , де внаслідок злочинних дій підсудного ОСОБА_1 , від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_3 помер на місці.

Причиною смерті потерпілого ОСОБА_3 стала кровотеча, що розвинулася в результаті проникаючі колото-різаних поранень шиї та грудної клітки, що супроводжуються надсіченням лівої переднє-бічної стінки трахеї та ушкодженням верхньої частки лівої легені.

Вказані дії ОСОБА_1 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить про скасування вироку та про призначення нового судового розгляду справи у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних доводів вказує, що суд першої інстанції не мав жодного доказу, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у інкримінованих йому діях.

Так, зазначив, що слідчий з самого початку допустила порушення Закону України, а саме ст. 84 та 94 КПК України, так як на місці затримання крім ОСОБА_1 знаходились ще три людини, проте незрозуміло чому головним підозрюваним обрали саме його.

Вказує, що на ножі, який був предметом кримінального правопорушення, відповідно експертизи були виявленні лише одні відбитки пальців, які належать свідку ОСОБА_4 .

Наголошує на тому, що вказаний свідок неодноразову плутався у своїх свідченнях.

Крім того, вказує, що на всіх слідчих діях, зокрема під час вилучення речових доказів, були відсутні поняті та безперервна відеофіксація.

Вказаний вирок було оскаржено також захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_18, яка, в свою чергу, просить скасувати вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 10 2024 року та постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Аргументуючи свої апеляційні доводи наголошує на тому, що у даному кримінальному провадженні відсутні докази, які б підтвердили причетність обвинуваченого ОСОБА_1 до смерті ОСОБА_3 , окрім сумнівних суперечливих показань свідка ОСОБА_4 . Речових доказів, документів, висновків експертів, які б безпосередньо підтверджували вину ОСОБА_1 під час досудового і судового розгляду отримано не було.

Вказує, що аналіз показань свідків та обвинуваченого, дає підставу вважати, що свідок ОСОБА_5 підтверджує показання ОСОБА_1 , що крім них та ОСОБА_6 до ОСОБА_4 приходили у двір інші особи. Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили в своїх показах, що при них ОСОБА_3 в будинок ОСОБА_4 не заходив, спиртні напої разом з ними не вживав і в той день вони його не бучили, що підтверджує показання обвинуваченого ОСОБА_1 і ставить під сумнів правдивість показань ОСОБА_4 .

Вважає, що показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спростовують факт вчинення ОСОБА_1 злочинного діяння, яке викликало смерть ОСОБА_3 .

Зазначає, що огляд місця події від 21 травня 2022 року проводився, всупереч вимог Закону, без участі понятих, а також без безперервної відеофіксації, у зв`язку з чим протокол огляду місця події є таким, що отриманий з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та є недопустимим доказом.

Крім того, наголошує також на недопустимості такого доказу, як додатки до протоколу, а саме фототаблиці до протоколу огляду місця події через невідповідність вимогам КПК України.

Вказує, що зазначена фототаблиця складена невстановленою особою, так у ній не зазначено посаду, прізвище особи, яка складала зазначений процесуальний документ, а також відсутній її підпис.

Також, апелянт вказує, що всупереч нормам закону, огляд будинку АДРЕСА_4 , де проживав ОСОБА_3 проводився без ухвали слідчого судді і звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку не відбулось.

Обґрунтовуючи свої твердження захисник також вказує, що генетичних слідів ОСОБА_1 на ножі не встановлено, оскільки відповідно молекулярно-генетичної експертизи, домінуючі генетичні ознаки на руків`ї ножа належать ОСОБА_4 , але стороною обвинувачення була відпрацьована лише одна версія - причетність до вбивства ОСОБА_1 , а інші особи, які знаходились в той вечір в будинку на причетність до даного злочину не перевірялись невідомо з яких причин.

Підсумовуючи вказує, що висновки суду першої інстанції не підтверджені доказами, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні. Під час судового розгляду не були усунуті суперечності в показах потерпілої та свідків, а також не були достовірно встановлені всі факти, які б давали підстави для винесення обвинувального вироку.

Вказаний вирок було оскаржено також прокурором у кримінальному провадженні, проте до початку розгляду справи останній відмовився від свої апеляційних вимог, надавши письмову заяву.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_18 підтримали доводи апеляційних скарг, просили про задоволення апеляційних вимог у повному обсязі.

Прокурор просила про залишення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника без задоволення, вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Потерпіла ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та дату розгляду апеляційної скарги в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд апеляційних скарг без її участі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При постановленні обвинувального вироку, суд першої інстанції відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку. По справі здобуто докази, що були отримані у встановленому законом порядку, є належними та допустимими, у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, поза розумним сумнівом.

Так, перевіряючи доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо необхідності виправдання ОСОБА_1 через недоведення його винуватості у інкримінованих діяннях, колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки вони випливають з власного тлумачення обвинуваченим та захисником фактичних обставин справи. При цьому оцінка і тлумачення таких обставин здійснюються вибірково, спотворюючи їх зміст та відокремлено від інших обставин та доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Доводи апелянта щодо численних порушень з боку суду першої інстанції та відсутності по справі сукупності достатніх, належних та допустимих доказів щодо винуватості ОСОБА_1 - мають суто суб`єктивний характер та спрямовані на ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з обраною лінією захисту. Такі твердження апелянта повністю спростовуються об`єктивними відомостями дослідженими судом першої інстанції в судовому засіданні за участю сторін, внаслідок чого судом їм надано обґрунтовану оцінку в нарадчій кімнаті за наслідками проведення всього судового розгляду.

Зокрема, суд першої інстанції послався у вироку в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 за пред`явленим йому обвинуваченням на низку доказів, які походять з різних джерел, що безпосередньо стосуються події злочину та його наслідків, тому є належними та допустимими доказами.

Так, в судовому засіданні під час ухвалення вироку обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України не визнав, при цьому пояснив суду, що до 21 05 2022 з потерпілим ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_5 він знайомий не був. Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 йому відомі протягом тривалого часу, з останнім він постійно спілкувався, часто бував у його квартирі, неприязних стосунків з зазначеними свідками у нього не було. 21 05 2022 близько 14-00 години він прийшов за місцем мешкання ОСОБА_4 , де перебуваючи дворі будинку АДРЕСА_5 , він разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та іншими особами вживав спиртні напої, на той час ОСОБА_3 з ними не було. Після чого він запропонував ОСОБА_4 пограти в шахи, на що останній надав свою згоду. Вони зайшли з ОСОБА_4 в його квартиру, де на кухні почали грати в шахи та під час гри вживати спиртні напої. Інші особи залишились надворі. Внаслідок вживання спиртних напоїв він перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому, близько 17-00-18-00 години, сидячи за столом заснув. На початку 21-00 години він прокинувся від телефонного дзвінка, в приміщенні кухні він був один, де перебували інші особи йому невідомо, шахів на столі не було. Самопочуття у нього було нормальним. Він вийшов на вулицю де ліворуч від входу до будинку побачив раніше невідомого йому чоловіка, який перебував навпочіпки та притуленим до стіни будинку. Ознак життя у чоловіка, як потім з`ясувалось це був ОСОБА_3 , не було, при перевірці дихання було відсутнє. До трупу ОСОБА_3 та його одягу він не торкався, тіло не переміщав, дихання перевіряв проводячи долонею руки перед обличчям. Він роздивився ОСОБА_3 з близької відстані, будь-яких тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_3 він не бачив, на його одязі слідів крові не було. Чому він не викликав карету швидкої допомоги та поліцію пояснити не може. Він повернувся до квартири ОСОБА_4 , який спав у дальній кімнаті, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 він у квартирі не бачив, так як у ближній кімнаті було темно. Від розбудив ОСОБА_4 та повідомив, що виявив труп ОСОБА_3 . Він залишився у кухні де весь час сидів за столом, ОСОБА_4 вийшов у двір. Під час виклику ОСОБА_4 карети швидкої допомоги та поліції він присутній не був, так як більше не виходив на вулицю. Через деякий час приїхали співробітники поліції, вивели його з квартири, де він звернув увагу на те, що труп виявленого ним раніше чоловіка, на місці виявлення - біля будинку, відсутній. Потім співробітники поліції відвезли його до відділу поліції, де вилучили належний йому телефон та куртку, в яку він був вдягнутий весь час перебування в квартирі ОСОБА_4 та яку не знімав. Куртка була чиста, будь-яких слідів та плям на куртці не було. Як кров ОСОБА_3 опинилась на його куртці пояснити не може, так як до трупу ОСОБА_3 та його одягу не торкався, труп не переміщав. Під час приїзду поліції в кухні знаходився лише він, ОСОБА_4 був на вулиці, де перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_5 йому невідомо. Під час проведення огляду місця події він присутній не був, в його присутності ніж не вилучався. В приміщенні кухні ОСОБА_4 на стіні на магніті завжди були кухонні ножі, однак, як під час попередніх відвідувань, так і у вказаний день, він ножі в руки не брав. В приміщенні кухні та коридорі він слідів крові не бачив. Чому ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 надають інші чим він показання, йому достеменно невідомо, так як з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у нього дружні стосунки, а ОСОБА_5 він до вказаного дня взагалі не знав. Перед приходом до ОСОБА_4 він вдома вимив руки з миючими засобами. Під час проведення досудового розслідування він відмовився він надання показань щодо вказаних подій. За його участю проводився слідчий експеримент, під час якого він відтворив події та надавав пояснення, аналогічні показанням наданим суду. Інкримінованого злочину він не вчиняв, йому невідомо хто його вчинив, а тому заявлені потерпілою цивільні позови він не визнає.

Проте, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дійшов правильних висновків про наявність у діях обвинуваченого складу вищевказаного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку.

Доводи ж апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України через відсутність доказів винуватості останнього, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, зокрема:

- показаннями свідка ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції зазначила, що ОСОБА_3 є її братом, який перед зазначеними подіями мешкав окремо від неї у м. Харкові в будинку, який складався з двох квартир, які мали відокремлені входи з двору та відмежовувались одна від одної парканом. Підсудний ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_4 , який мешкав у квартирі, розташованої поряд з квартирою брата, раніше їй відомі не були. Брата вона характеризує з позитивної сторони, як порядку, спокійну, не конфліктну та не агресивну людину. Спиртними напоями брат не зловживав. Останній раз вона приїздила до брата 22 08 2021, надалі спілкувалась по телефону. Події та обставини заподіяння брату тілесних ушкоджень внаслідок чого настала його смерть, її невідомі. Про те, що брата вбили її повідомили по телефону 21 05 2022. Прибувши у м. Харків 23 05 2022, в коридорі квартири брата, а саме на стінах, полу та дверях, вона бачила сліди крові. Слідчий повідомив її, що брат перебуваючи у квартирі ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, потім перемістився до своєї квартири, та від отриманих ушкоджень настала його смерть. Свої позовні вимоги щодо стягнення з підсудного на її користь коштів у відшкодування заподіяної моральної та матеріальної шкоди підтримує в повному обсязі. Просить суд за скоєне, визначити підсудному ОСОБА_1 покарання на розсуд суду;

- показаннями свідка ОСОБА_5 , який зазначив, що підсудний ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_3 , до подій, які мали місце 21 05 2022 року, раніше йому відомі не були. Свідок ОСОБА_4 йому відомий, відносини нормальні. 21 05 2022 він разом з ОСОБА_6 перебував за місцем мешкання ОСОБА_4 у квартирі приватного будинку, де вживали спиртні напої з нагоди дня народження ОСОБА_6 . Після 12-00 години вказаного дня до оселі ОСОБА_4 прийшов підсудний ОСОБА_1 , який також разом з ними, перебуваючи на кухні, вживав спиртні напої. Будь-яких конфліктів між ними не було. При цьому вони в будь-які ігри, зокрема в шахи не грали. В кухні на тримачі були кухонні приладдя, у тому числі і кухарські ножі, які він в руки не брав. Після 14-00 години він пішов до іншої кімнати та ліг спати, інші особи залишилися на кухні. Ввечері, коли вже було темно, його розбудив ОСОБА_4 який повідомив, що ОСОБА_1 заподіяв ножові поранення його сусіду, а тому він викликав співробітників поліції. Він звернув увагу, що поряд з ним спить ОСОБА_6 , якого теж розбудив ОСОБА_4 . Вони пішли на кухню, ОСОБА_1 сидів за столом, стан його був спокійний, він сидів мовчки. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 та слідів крові на його одязі він не бачив. Слідів крові у кухні не було, обстановка була звичайна, ножа та потерпілого ОСОБА_3 він не бачив. На підлозі у коридорі були сліди крові. Очевидцем подій та обставин заподіяння ОСОБА_3 підсудним ОСОБА_1 ножових поранень внаслідок чого настала його смерть, він не був, ними не цікавився, так як погано себе почував внаслідок вжитих спиртних напоїв. Він взагалі не бачив коли до квартири прийшов ОСОБА_3 . Згодом приїхали співробітники поліції. ОСОБА_4 повідомив, що після заподіяних ОСОБА_1 поранень, ОСОБА_3 пішов до своєї квартири.

- показаннями свідка ОСОБА_6 , який зазначив, що підсудний ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_3 , свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 йому відомі, відносини з ними нормальні. 21 05 2022 він разом з ОСОБА_5 перебував за місцем мешкання ОСОБА_4 у квартирі приватного будинку, де вживали спиртні напої з нагоди його дня народження. Ввечері вказаного дня до оселі ОСОБА_4 прийшов підсудний ОСОБА_1 , який також разом з ними, перебуваючи на кухні, вживав спиртні напої. Будь-яких конфліктів між ними не було. В кухні на тримачі були кухонні приладдя, у тому числі і кухарські ножі, які він в руки не брав. Після вживання спиртних напоїв він та ОСОБА_5 пішли до іншої кімнати та лягли спати, інші особи залишилися на кухні. Вночі його та ОСОБА_5 розбудив ОСОБА_4 який повідомив, що ОСОБА_1 заподіяв ножові поранення його сусіду, а тому він викликав співробітників поліції. Вони пішли на кухню, ОСОБА_1 сидів за столом, він перебував у стані шоку, він сидів мовчки. Кухонний стіл був складений та зміщений до стіни, продукти харчування лежали на полу. Потерпілого ОСОБА_3 він не бачив. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 не було, на його одязі, спереду були сліди крові. На підлозі у коридорі були значні сліди крові. ОСОБА_4 повідомив, що коли прийшов ОСОБА_3 вони сиділи та спілкувалися, в цей час ОСОБА_1 завдав ножового поранення шиї ОСОБА_3 , який затиснувши рану пішов до себе додому. Очевидцем подій та обставин заподіяння ОСОБА_3 підсудним ОСОБА_1 ножових поранень внаслідок чого настала його смерть, він не був. Він взагалі не бачив коли до квартири прийшов ОСОБА_3 . Згодом приїхали співробітники поліції та швидкої допомоги, яких викликав ОСОБА_4 . Співробітникам поліції ОСОБА_1 повідомив, що завдав ножових поранень ОСОБА_3 , так як той мав проросійську позицію. Співробітники поліції вилучили всі наявні у кухні ножі. При цьому ОСОБА_4 повідомив співробітникам поліції, що знаряддя вчиненого ОСОБА_1 злочину-ніж, він поклав до шухляди столу, та показав де він знаходиться, який і вилучили співробітники поліції.

- показаннями свідка ОСОБА_4 , який зазначив, що підсудний ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_3 , свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 йому відомі, відносини з ними нормальні. 21 05 2022 він, перебуваючи на кухні у квартирі приватного будинку за місцем свого мешкання, разом з ОСОБА_6 . ОСОБА_5 , вживали спиртні напої з нагоди дня народження ОСОБА_6 . Ввечері вказаного дня до його оселі прийшов підсудний ОСОБА_1 , який також разом з ними, перебуваючи на кухні, вживав спиртні напої. Будь-яких конфліктів між ними не було. В кухні на тримачі були кухонні приладдя, у тому числі і кухарські ножі, якими він користувався у побуті. Згодом прийшов ОСОБА_3 , який також приєднався до них. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пішли спати до кімнати, він же, разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишилися на кухні та розташовувалися наступним чином: праворуч від нього за столом сидів ОСОБА_1 , через стіл напроти них стояв ОСОБА_3 . Будь-яких конфліктів між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не було. Він спілкувався з ОСОБА_7 , а ОСОБА_1 в цей час заснув. Через деякий час ОСОБА_1 прокинувся, мовчки здвинув стіл до стіни, до якої притиснув його, піднявся з-за столу, потягнувся вперед через стіл, схопив з розташованого на стіні магнітного тримача кухарський ніж з чорним руків`ям, тримаючи ножа у руці зайшов за спину ОСОБА_3 та швидко наніс йому ножом, у напрямку зверху вниз, декілька сильних ударів в область спини, а коли ОСОБА_3 розвернувся - у бокову частину шиї. Після чого ОСОБА_1 кинув ножа на підлогу та сів на стілець. ОСОБА_3 в цей час вибіг на вулицю. Під час нанесення ударів у нього склалось враження, що ОСОБА_1 перебуває в прострації. Він рукою акуратно за гарду руків`я підняв ножа з підлоги, не витираючи та не миючи його, поклав до шухляди столу. На клинку ножа були сліди крові. На питання щодо подій, ОСОБА_1 відповів, що наніс поранення ОСОБА_3 , так як той міг ОСОБА_4 вдарити. Він викликав співробітників поліції, карету швидкої допомоги, розбудив ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Коли прибули співробітники поліції, він повідомив їм обставини заподіяння ОСОБА_3 поранень та його місце можливого перебування, повів їх до квартири ОСОБА_3 , які зайшли в квартиру та згодом повідомили, що ОСОБА_3 мертвий, він до його квартири не заходив. Він також повідомив співробітникам поліції, що вбивство вчинив ОСОБА_1 , який знаходиться в його квартирі, надав їм за своєю ініціативою добровільний, без будь-якого примусу, дозвіл на входження до своєї квартири та її огляд, підтвердивши згодом такий дозвіл власноручно склавши відповідну заяву, повідомив та показав де лежить знаряддя злочину-ніж, який перебував у ящику стола, вийняв ніж та добровільно, за власною ініціативою, передав його співробітникам поліції, які його вилучили. Ніж він видав співробітникам поліції, так як він був знаряддям злочину, а тому у будь-якому разі він все одно, в наступному передав би його працівникам поліції. На підлозі в напрямку з кухні до коридору були сліди крові, так як ОСОБА_3 кашляв кров`ю, перед тим, як вибіг з квартири. Під час вказаних подій він знайомився та підписував надані поліцією документи, що саме, він не пам`ятає у зв`язку з значним сплином часу з моменту зазначених подій. Ніж, який він надав поліції, та яким ОСОБА_1 заподіяв поранення ОСОБА_3 , належить йому. Зазначеним ножем він користувався у побуті. Під час досудового розслідування за його участю проводився слідчий експеримент в ході якого він виклав обставини та показав механізм заподіяння ОСОБА_1 ножових поранень ОСОБА_3 .

Будь-які підстави вважати, що свідчення потерпілої та свідків є недостовірними відсутні, оскільки вони є логічними, послідовними та несуперечливими, а також додатково підтверджуються:

- рапортом уповноваженої особи Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківської області від 21 05 2022, відповідно до якого 21 05 2022 о 20-37 годині, відділом поліції було отримано та зареєстровано в ЄО за № 9201 від 21 05 2022 повідомлення зі служби 102, про те, що свідок ОСОБА_4 повідомив службу 102 про заподіяння підсудним ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_3 ножових поранень в ділянку спини та руки, яке мало місце за адресою : АДРЕСА_5 , тобто за місцем мешкання свідка ОСОБА_4 , яке підтверджено дослідженою у судовому засіданні копією загальногромадянського паспорту останнього. (т. 4, а.с.а.с. 335-40, 41);

- рапортом уповноваженої особи Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківської області від 21 05 2022, відповідно до якого 21 05 2022 о 21-20 годині, відділом поліції було отримано та зареєстровано в ЄО за № 9215 від 21 05 2022 повідомлення зі служби 102, про те, що лікар БШМД-101 ОСОБА_8 повідомила про заподіяння підсудним ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_3 ножових поранень в горло та ділянку спини - лівої лопатки, внаслідок яких настала смерть ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_4 , тобто за місце мешкання потерпілого ОСОБА_3 , що підтверджено дослідженою у судовому засіданні копією загальногромадянського паспорту останнього. (т. 4, а.с.а.с. 11-12, 42);

- рапортом уповноваженої особи УПП в Харківській області від 21 05 2022, відповідно до якого 21 05 2022 екіпаж співробітників УПП в Х/О, на підставі повідомлення зі служби 102, за заявою свідка ОСОБА_4 про заподіяння підсудним ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_3 ножових поранень, прибули за адресою : АДРЕСА_5 , де за місцем мешкання ОСОБА_4 виявили підсудного ОСОБА_1 , після затримання якого, було встановлено, що після отримання ножових поранень потерпілий ОСОБА_3 перемістився до своєї квартири АДРЕСА_6 зазначеного будинку, де зачинився в приміщенні із середини. Згодом в зазначеної квартирі був виявлений труп ОСОБА_3 (т. 4, а.с. 43);

- власноручно складеною письмовою заявою свідка ОСОБА_4 від 21 05 2022, відповідно до якої останній надає свою добровільну згоду співробітникам поліції на огляд місця події - його квартири, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_5 . (т. 4, а.с. 44);

- протоколом огляду місця події від 21 05 2022 та фототаблицею фіксування зазначеної слідчої дії, визнаного судом допустимим доказом в частині фіксування обставин добровільної видачи свідком ОСОБА_4 співробітникам поліції знаряддя вчиненого ОСОБА_1 злочину - ножа, та виявлення в квартирі потерпілого ОСОБА_3 трупа останнього з ознаками насильницької смерті, відповідно до якого під час проведення слідчої дії у домоволодіння АДРЕСА_5 , зокрема у квартирі АДРЕСА_7 належної свідку ОСОБА_4 , тобто за місцем заподіяння підсудним ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_3 ножових поранень, свідок ОСОБА_4 з власної ініціативи, добровільно надав співробітникам поліції знаряддя вчиненого ОСОБА_1 злочину - належний йому кухарський ніж. В подальшому, під час проведення зазначеної слідчої дії, за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_3 у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , розташованої у вказаному будинку, до якої після отримання поранень перемістився ОСОБА_3 , був виявлений труп останнього з ознаками насильницької смерті, який, відповідно до приписів ст. 2338 КПК України, було оглянуто уповноваженою особою. (т. 2, а.с.а.с. 159-162, 163-172);

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 22 05 2022, визнаною судом допустимим доказом в частині добровільної видачи свідком ОСОБА_4 співробітникам поліції знаряддя вчиненого ОСОБА_1 злочину - ножа, яка мала місце 21.05.2022; окрім того вилучених 21.05.2022 у підсудного ОСОБА_1 під час особистого огляду мобільний телефон ТМ «NOMI» та куртка з тканини, відповідно до якого вказані речі були визнані речовими доказами, долучені до матеріалів кримінального провадження та передані на відповідальне зберігання до камери схову ХРУП № 3 ГУНП в Х/О. (т. 2, а.с.а.с. 175-176);

- протоколом огляду від 11 08 2022 та фото таблицями фіксування зазначеної слідчої дії, належного потерпілому ОСОБА_3 одягу, а саме : кофти, футболки, штанів, трусів, шкарпеток, в який він був вдягнений 21 05 2022 під час заподіяння йому підсудним ОСОБА_1 ножових поранень та який було вилучено з трупа ОСОБА_3 під час судово-медичного розтину трупа потерпілого, відповідно до якого в результаті огляду на задніх частинах кофти та футболки, були виявлені три наскрізні пошкодження тканини, та нашарування речовини бурого кольору. (т. 1, а.с.а.с. 208-б-213);

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 11 08 2022 відповідно до якого, оглянутий 11.08.2022 належний потерпілому ОСОБА_3 одяг, а саме : кофта, футболка, штани, труси, шкарпетки, в який він був вдягнений 21 05 2022 під час заподіяння йому підсудним ОСОБА_1 ножових поранень, були визнані речовими доказами, долучені до матеріалів кримінального провадження та передані на відповідальне зберігання до камери схову ХРУП № 3 ГУНП в Х/О. (т. 2, а.с.а.с. 217-218);

- протоколом слідчого експерименту від 03 06 2022 за участю свідка ОСОБА_4 , який фіксувався на відповідний електронний носій-DVD-R диск та інформація з якого була відтворена та досліджена у судовому засіданні, в ході якого ОСОБА_4 виклав обставини, які передували заподіянню підсудним ОСОБА_1 ножових поранень потерпілому ОСОБА_3 , та самі обставини заподіяння підсудним потерпілому ножових поранень, вказав механізм та локалізацію нанесених ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_3 ударів ножом в область спини та шиї, місце знаходження знаряддя злочину-ножа, місце розташування нападника та потерпілого. (т. 2, а.с.а.с. 201-б-202, 203);

- висновком судово-медичної експертизи №10-12/2115-ДМ/22 від 26 07 2022, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_3 було встановлено, що останньому були заподіяні тілесні ушкодження;

- висновком судово-медичної експертизи №10-14/24-22/2115-ДМ/22 від 28 07 2022, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_3 було встановлено, що останньому були заподіяні тілесні ушкодження;

- висновком судово-медичної експертизи №10-14/27-22/2115-ДМ/22 від 05 08 2022, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_3 було встановлено, що останньому були заподіяні тілесні ушкодження;

- висновком судової медично-криміналістичної експертизи №17-168-МК/2115-ДМ/22 від 08 07 2022 а також іншими матеріалами справи.

Аналізуючи усі вищевказані докази, колегія суддів приходить до висновку про їх належність та допустимість, вважає їх такими, що підтверджують активну участь обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Будь-яких процесуальних порушень при збиранні, дослідженні та оцінці вказаних доказів, які б ставили під сумнів правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, колегія суддів не вбачає.

Так в своїй апеляційній скарзі захисник вказує про недопустимість такого доказу, як протокол огляду місця події від 21 05 2022 року, оскільки вважає, що вказана процесуальна дія безпідставно проводилася без ухвали слідчого судді, оскільки їй не передувало звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку, що є суттєвим порушенням норм діючого законодавства.

Проте, колегія суддів вважає ці доводи таким, що суперечать положенням КПК України та вважає їх неспроможними.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, що відділом поліції 21 05 2022 року було прийнято заяву про те, що ОСОБА_1 заподіяно потерпілому ОСОБА_3 ножові поранення за адресою: м. Харків, вул. Вавілова (вул. Гаспринського), б. 13.

З метою викриття незаконних дій та припинення вчинення кримінального правопорушення 21 05 2022 року в період з о 21-23 по 23-57 годину було проведено огляд місця події за вищевказаною адресою.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги колегія суддів слідує практиці, яка висловлена, зокрема, в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 01 лютого 2018 року № 51-230 км 18, де наголошено, що огляд місця події слід відрізняти від такої слідчої дії, як обшук.

Так, обшук - це слідча дія, що полягає в примусовому обстеженні приміщень, споруд, ділянок місцевості та інших об`єктів, які перебувають у віданні певних осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду за наявності ймовірних даних про те, що розшукуване приховане в певному місці чи в певної особи.

У той же час огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. За змістом статей 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставою для проведення огляду місця події стало повідомлення про протиправні дії ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 та з метою з`ясування подій, що відбулися, й було здійснено огляд місця події, яким у даному випадку було домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , де і було виявлено труп ОСОБА_3 та ніж.

Отже, констатації підлягає факт того, що зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою з`ясування подій кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , на думку колегії суддів не потребувала попереднього дозволу слідчого судді.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне констатувати, що матеріали кримінального провадження містять письмову заяву ОСОБА_4 від 21 05 2022 відповідно до якої останній надав свою добровільну згоду співробітникам поліції на огляд місця події - його квартири, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_5 .

Що стосується тверджень захисника про незазначення у протоколі огляду місця події про те, що вказана слідча дія проводилася за двома адресами, а саме у будинку АДРЕСА_5 та АДРЕСА_4 , то колегія суддів вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження, оскільки, як вбачається з вказаного протоколу, під час проведення вказаної слідчої дії, було встановлено, що одноповерховий будинок АДРЕСА_5 має два житлових приміщення, у яких і проводився огляд. Відповідно, в одній відокремленій частині будинку в процесі огляду було виявлено ніж, а в іншій, до якої слідчий потрапив через інший вхід і було виявлено труп ОСОБА_3 .

Більш того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду прокурор надав суду змінений обвинувальний акт, в якому остаточно сформулював змінене висунуте ОСОБА_1 обвинувачення, з зазначенням, крім іншого, як місця мешкання свідка ОСОБА_4 : АДРЕСА_8 так і з зазначенням адреси настання смерті ОСОБА_3 : АДРЕСА_4 .

Що ж стосується посилання апелянта на безпідставне проведення огляду місця події без здійснення безперервної відеофіксації, то на переконання колегії суддів вказаний факт не є підставою для визнання протоколу огляду місця події від 21 05 2022 року недопустимим доказом, оскільки законодавством не передбачено обов`язкове здійснення відеозйомки під час проведення слідчої дії, за наявності інших альтернативних форм фіксації вказаної слідчої дії. А як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час вказаної слідчої дії була здійснена фотозйомка з долученням до протоколу огляду місця події фототаблиці.

Вказане свідчить про те, що фактичні дані, які містяться в протоколі обшуку від 21 05 2022 року, незважаючи на те, що його безперервна відеофіксація не здійснювалась, були отримані органом досудового слідства у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, без істотних порушень його вимог та Конституції України.

З викладеного вище вбачається хибність висновку захисника обвинуваченого про те, що протокол огляду місця події від 21 05 2022 року є недопустимим доказом.

В своїй апеляційній скарзі захисник вказує, що оскільки свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що ОСОБА_3 в будинок ОСОБА_4 не заходив, спиртні напої разом з ними не вживав і того дня вони його не бачили, то вказане підтверджує показання обвинуваченого ОСОБА_1 та ставить під сумнів правдивість показань свідка ОСОБА_4 .

До вказаних доводів захисника колегія суддів ставиться критично.

Так, дійсно, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в своїх поясненнях вказали, що у день вказаних подій під час розпиття ними спиртних напоїв ОСОБА_3 вони не бачили. Проте, згідно ж пояснень як ОСОБА_5 так і ОСОБА_6 о 14-00 годині вони пішли до іншої кімнати та лягли спати. Тобто, вказані свідки не могли були очевидцями подій, які відбувалися, як встановлено матеріалами справи, близько 20-30 години, у зв`язку з чим їх покази не можна вважати такими, що підтверджують покази обвинуваченого ОСОБА_1 та ставить під сумнів правдивість слів ОСОБА_4 .

Як на підставу, яка свідчить про непричетність ОСОБА_1 до вчинення кримінального правопорушення, апелянти посилаються на висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ -19/121-22/8134-БД від 29 07 2022 року, відповідно до якої генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на руків`ї ножа є змішаними, а генетичні ознаки особи, яка домінує серед змішаних не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_1 .

В той же час згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС від 29 07 2022 року №СЕ-19/121 - 22/8134-БД генетичні ознаки особи, яка домінує серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами, виявлених на руків`ї ножа збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію свідка ОСОБА_4 .

У даному випадку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав вважати вказані експерті висновки, як безумовний доказ непричетності ОСОБА_1 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки як вбачається з роз`яснень, наданих у судовому засіданні експертами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , так як ніж перебував у користуванні ОСОБА_4 , останні допускають можливість залишення ОСОБА_4 більше своїх клітин з ядрами на руків`ї ножа, у зв`язку з чим його ДНК-профіль є домінуючим над іншими, у тому числі і в порівнянні з недомінуючим ДНК - профілем ОСОБА_1 .

Крім того, судом першої інстанції враховано факт нетривалого перебування ножа у руці ОСОБА_1 , враховуючи, що після швидкого нанесення ним поранень ОСОБА_3 , ОСОБА_1 одразу ж кинув його на підлогу, в той час, як тривалий час вказаний ніж перебував у свідка ОСОБА_4 .

На переконання колегії судів, решта доводів апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника є похідними від проаналізованих вище, а також є явно такими, що не дають підстав для висновку про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів, які досліджувалися судом першої інстанції та яким надана детальна оцінка, викладена у оскаржуваному рішенні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, на думку колегії суддів, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року), а тому підстав для задоволення апеляційних вимог за обставин, викладених в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника, не вбачається.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, - без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 10 2024 року по справі щодо ОСОБА_1 , обвинуваченого за ч.1 ст. 115 КК України, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ _____________ ____________

ОСОБА_19 ОСОБА_20 ОСОБА_21