Єдиний унікальний номер судової справи 201/1613/25
Номер провадження 1-кс/201/617/2025
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданим в межах кримінального провадження № 0000040, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2025 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ровеньки, Луганської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, -

встановив:

Старший слідчий в ОВС 3 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України в межах кримінального провадження № 0000040, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2025 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих слідчого відділу 3 управління ( з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0000040 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2025 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, обґрунтоване наступним.

В межах кримінального провадження відомості про яке внесені 16 жовтня 2020 року до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000148 відносно ОСОБА_6 10 січня 2025 року складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України - у порушенні законів та звичаїв війни, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також у відданні наказів про вчинення таких дій, за попередньою змовою групою осіб.

У зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, а відтак обґрунтованістю неможливості вручити повістку про виклик та повідомлення про підозру останньому, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 9 (7934) від 10.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 10.01.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 , на 10 годину 00 хвилин 14.01.2025, 15.01.2025, 16.01.2025 за зазначеній в повістках адресі для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, допиту в якості підозрюваного тощо.

Таким чином, 10 січня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у порушенні законів та звичаїв війни, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також у відданні наказів про вчинення таких дій, за попередньою змовою групою осіб.

Жодного разу у призначений час підозрюваний ОСОБА_6 за викликом до слідчого не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

17 січня 2025 року постановою прокурора відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_7 виділені матеріали досудового розслідування з кримінального провадження, відомості про яке 16 жовтня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000148 відносно підозрюваного ОСОБА_6 та в той же день внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000040.

Постановою слідчого від 17 січня 2024 року на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України слідчий у клопотанні обґрунтовує зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 27.02.2023 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_8 від 27.02.2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 09.09.2024 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_9 від 09.09.2024 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 27.02.2023 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_10 від 27.02.2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 27.02.2023 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_11 від 27.02.2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 09.09.2024 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_12 від 09.09.2024 року, протоколом огляду від 05.07.2024 року, протоколом огляду від 05.07.2024 року, протоколом огляду від 06.07.2024 року, протоколом огляду від 08.07.2024 року, протоколом огляду від 09.07.2024 року, протоколом огляду від 09.07.2024 року, протоколом огляду від 10.07.2024 року, протоколом огляду від 10.07.2024 року, висновком портретної експертизи № 465 від 15.08.2024 року, протоколом огляду від 12.09.2024 року, протоколом огляду від 13.09.2024 року.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 року № 309 вся територія Ровеньківського району Луганської області є тимчасово окупованою Російською Федерацією з 07.04.2014.

Крім того, згідно з межами та переліком районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях (додаються), затвердженого Указом Президента України від 07.02.2019 № 32/2019 місто Ровеньки (у тому числі селище міського типу Любимівка, селище міського типу Великокам`янка, селище міського типу Кленовий, село Коробкине, селище Покровка, селище міського типу Гірник, селище міського типу Михайлівка, селище міського типу Тацине, селище міського типу Нагольно-Тарасівка, село Березівка, селище міського типу Новодар`ївка, селище Валянівськ, селище Калинівка, селище міського типу Картушине, село Залізничне, селище Новоукраїнка, селище міського типу Ясенівський, село Лобівські Копальні, село Благівка, село Грибуваха, село Новодар`ївка, село Платонівка, село Улянівка); є тимчасово окупованою територією у Луганській області.

Про те, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України свідчать наступні докази, зокрема, інформація з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за № 19-60276/18/24-Вих від 03.09.2024 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 27.02.2023 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 09.09.2024 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 27.02.2023 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 27.02.2023 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 09.09.2024 року, протокол огляду від 09.07.2024 року, протокол огляду від 09.07.2024 року, протокол огляду від 29.08.2024 року.

Слідчий за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні за наявності обґрунтованої підозри та передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, клопочить перед слідчим суддею про розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, так як підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій територій.

Підсумовуючи викладене у клопотанні слідчий за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні, із посиланням на положення ч. 6 ст. 176, абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, просив обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Повідомив, що відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000148 внесені на підставі повідомлення оперативних співробітників про вчинення кримінального правопорушення, потерпілі у даному провадженні є військовополоненими, які були мобілізовані незаконно створеним органом військового комісаріату на окупованій території.

Зазначив, що актуальні відомості з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину ОСОБА_6 лінії розмежування з окупованою територією станом на момент розгляду відсутні.

Підтвердив, що всі слідчі (розшукові) дії в межах вказаному кримінального провадження проведені в серпні 2024 року, однак вказати підстави з яких ОСОБА_6 повідомлений про підозру лише 10 січня 2025 року, не зміг.

Захисник ОСОБА_4 залишив вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на розсуд суду, оскільки не мав можливості провести конфіденційне спілкування з останнім.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_13 та захисника ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому частиною 2 цієї статті визначено, що слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук.

З доданих до клопотання матеріалів встановлено, що групою слідчих слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0000148 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 жовтня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

В межах даного кримінального провадження 17 січня 2025 року слідчим за погодженням з прокурором складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Постановою прокурора відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 17 січня 2025 року з кримінального провадження, відомості про яке 16 жовтня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000148 виділені матеріали щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України в окреме провадження за № 0000040, відомості про яке внесені 17 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Водночас, постанова про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 винесена старшим слідчим з ОВС 3 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0000040 відомості про яке внесені 17 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань - 17 січня 2024 року, тобто в межах неіснуючого провадження та відносно особи ОСОБА_6 , який не набув на той час процесуального статусу підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за обов`язкової участі підозрюваного.

Підозрюваному на виконання вимог ч. 2 ст. 184 КПК України повинні надаватися копія клопотання про застосування запобіжного заходу та копії матеріалів, які обґрунтовують клопотання, не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Відомості про те, що підозрюваним ОСОБА_6 отримані копії зазначеного клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, що передбачено ч. 2 ст. 184 КПК України, відсутні.

За положеннями частини шостої статі 193 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1422-IX від 27.04.2021, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Водночас, слідчий суддя констатує, що цілком підтверджено і стороною обвинувачення під час цього розгляду, ОСОБА_6 у міжнародний розшук не оголошувався.

Тож, з огляду на вимоги ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя може здійснити розгляд клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором тощо.

Обов`язок доведення наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, покладається на особу, яка подала клопотання про застосування запобіжного заходу, та має підтверджуватися відповідними доказами.

При цьому, слідчий суддя наголошує на тому, що документи якими слідчий обґрунтовує клопотання повинні бути додані одразу слідчому судді, надання таких документів до апеляційної інстанції положеннями КПК України не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За положеннями ч. 1, ч. 2, ч. 8 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, повістки про виклик до слідчого та вручення підозри шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора здійснюється лише після вжиття заходів передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 135 КПК України - шляхом вручення за місцем проживання особі, надсилання поштою, електронною поштою, факсимільним зв`язком, в телефонному режимі або телеграмою, або вручення членам сім`ї такої особи, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Проте, органом досудового розслідування не вжито жодного передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 135 КПК України заходу щодо належного повідомлення ОСОБА_6 про його виклик до слідчого для вручення підозри тощо.

Так, органом досудового розслідування взагалі не вжиті заходи щодо встановлення членів сім`ї ОСОБА_6 , наявності в нього телефону, електронної пошти тощо.

Згідно усталеної практики, ЄСПЛ вважає, що з урахуванням важливого місця права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див., серед інших справ, Delcourt v. Belgium, рішення від 17 січня 1970 року, Series A no. 11, pp. 14-15, § 25 in fine) стаття 6 Конвенції покладає на кожен національний суд обов`язок перевіряти, чи мав обвинувачений (підозрюваний) можливість бути поінформованим / ознайомленим із провадженням щодо нього.

Огляд рішень Європейського суду з прав людини з вимогами матеріального та процесуального права, здатними гарантувати ефективне здійснення підозрюваним, обвинуваченим своїх прав, про що, зокрема, свідчить підпункт (a) пункту 3 статті 6 Конвенції; розпливчастого та неофіційного повідомлення недостатньо (див. T. v. Italy, цит. в цій справі, p. 42, § 28) (пункт 75 рішення).

Слідчий у клопотанні стверджує про перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території на території Ровенського району Луганської області, спираючись на відомості з Державної прикордонної служби України, протоколи допиту потерпілих, свідка, протоколи огляду інтернет-ресурсів сайту «Луганский информационный центр» та ютуб-каналу «Ровеньки Медиа».

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території, слідчий суддя зазначає наступне.

З доданої до клопотання інформації за підписом начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 03.09.2024 року, встановлена відсутність у Базі даних відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з 24.02.2022 по 03.09.2024 року.

Отже, означена інформація свідчить лише про відсутність відомостей станом на 03.09.2024 року щодо перетинання громадянином України ОСОБА_14 державного кордону України та лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, а тому не може вважатися достатнім та беззаперечним підтвердженням саме того факту, що ОСОБА_6 дійсно перебуває у тимчасово окупованому Ровеньківському районі Луганської області, як стверджує сторона обвинувачення.

Тим більше, слідчий не обтяжив себе отриманням актуальних відомостей щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_6 станом на момент розгляду клопотання.

Крім того, додані до клопотання матеріали, зокрема, інформацію Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації за вихідним № 4/2817-31 від 09.07.2024 року, Міністерства закордонних справ України за вихідним номером № 71/17-532/2-100965 від 24.07.2024 року, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за вихідним № 35854/34693-13-24/15.5 від 25.07.2024 року, Центральної виборчої комісії України за вихідним № 21-24-2350 від 11.09.2024 року, слідчий суддя вважає недостатніми для встановлення факту перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території на момент розгляду клопотання, адже виходячи із змісту наданих документів слідує лише те, що ОСОБА_6 має громадянство України, не отримував статус внутрішньо переміщеної особи, актові записи про реєстрацію шлюбу, розірвання шлюбу, зміну імені, смерті відсутні, останній не реєструвався кандидатом у народні депутати України та не обирався народним депутатом України.

Посилання сторони обвинувачення на покази потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 , в яких останні свідчили про їх мобілізацію на тимчасово окупованій території у 2022 році у Ровенському військкоматі, начальником якого на той час був ОСОБА_6 , є недостатнім доказом в контексті підтвердження факту перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території саме на момент розгляду клопотання, адже події про які свідчили військовополонені під час їх допиту мали місце ще у 2022 році.

Тим більше, з протоколів допиту потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які були допитані у 2023-2024 роках, вбачається, що вони є військовополоненими з тимчасово окупованих територій, в доданих до клопотання матеріалах відсутні заяви про залучення їх до кримінального провадження, як потерпілих (ч. 3 ст. 55 КПК України) та/або письмових згод на залучення до кримінального провадження у цьому процесуальному статусі (ч. 7 ст. 55 КПК України), що ставить під обґрунтований сумнів дотримання органом досудового розслідування встановленої кримінальним процесуальним законом процедури залучення потерпілих осіб та наявність волевиявлення військовополонених так званої ЛНР бути залученими до провадження у цьому статусі.

До того ж, допити потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , свідка, ОСОБА_12 , пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі вказаних осіб проведені старшим оперуповноваженим в ОВС 3 відділу 1 управління (з дислокацією у м. Краматорськ Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганських областях ОСОБА_15 , відповідно до яких отримано інформацію щодо ймовірної злочинної діяльності ОСОБА_6 та його впізнання потерпілими і свідком за фотознімками, за відсутності наданого в порядку ст. 41 КПК України відповідного письмового доручення слідчого або прокурора, не можуть бути прийняті слідчим суддею до уваги, адже законність проведення таких слідчих (розшукових) дій саме оперуповноваженим викликає обґрунтований сумнів.

У свою чергу, наведені обставини суттєво впливають на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки така підозра стороною обвинувачення підтверджується протоколами допитів потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 , пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі вказаних осіб, проведених старшим оперуповноваженим в ОВС 3 відділу 1 управління (з дислокацією у м. Краматорськ Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганських областях ОСОБА_15 , який не мав письмового доручення слідчого та/або прокурора на їх проведення.

Наведена позиція щодо відсутності повноважень у оперативних підрозділів за власної ініціативи без письмового доручення слідчого та/або прокурора проводити слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні узгоджується із висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 03 грудня 2019 року в справі № 676/7748/14-к.

До того ж, виходячи з повідомлення про підозру та фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, викладених у клопотанні, останньому інкримінується вчинення протиправних дій, пов`язаних з порушенням законів та звичаїв війни, передбачених міжнародними договорами, зокрема, незаконний примус громадян України до служби у військових формуваннях ЛНР, систематичне віддання наказів підлеглим йому працівникам та впровадження заходів щодо постановки осіб на військовий облік, проведення військових зборів, загальної мобілізації на території ЛНР та примусового проходження військової служби громадян України в рядах «ЛНР» тощо, лише відносно громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також інших невстановлених слідством осіб. При цьому, жодних відомостей про вчинення ОСОБА_6 протиправних дій відносно потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , повідомлення про підозру не містить.

Відтак, посилання сторони обвинувачення на протоколи допиту потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , як докази на підтвердження наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, слідчим суддею не враховуються, адже слідчий суддя здійснює розгляд клопотання в межах висунутої підозри станом на момент подачі такого клопотання.

Посилання сторони обвинувачення на протоколи огляду інтернет-ресурсів сайту «Луганский информационный центр» та ютуб-каналу «Ровеньки Медиа», на яких містяться фото та відео матеріали із зображенням ОСОБА_6 та висвітленням його протиправної діяльності, є недостатнім доказом в контексті підтвердження факту перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території саме на момент розгляду клопотання, адже у виявлених публікаціях та відео, фото матеріалах зафіксовані події за період часу з 2014 року по 2020 рік, тобто 5-тирічної давнини.

До клопотання додане повідомлення на виконання доручення за підписом начальника 2 відділу 1 управління (з дислокацією у м. Краматорськ Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за вихідним № 78/1/2/1355нт від 03.02.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_6 постійно знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області, переважно у м. Ровеньки, інформація щодо перетину ОСОБА_6 державного кордону України та/або лінії розмежування чи намірів це зробити відсутня.

Разом з тим, вказане повідомлення на виконання доручення не є джерелом доказів, згідно положень КПК України.

Так, згідно з ч. 2 ст. 84, параграфами 3-5 глави 4 КПК України, процесуальними джерелами доказів є: показання; речові докази; документи; висновки експертів.

Документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (ч. 1 ст. 99 КПК України).

У тих випадках, коли документи містять ознаки речових доказів, зазначені в ч. 1 ст. 98 КПК України, вони є речовими доказами.

До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених ч. 1 ст. 99 КПК України, можуть належати:

1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні);

2) матеріали, отримані внаслідок здійснення під час кримінального провадження заходів, передбачених чинними міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України;

3) складені в порядку, передбаченому КПК, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії;

4) висновки ревізій та акти перевірок.

Матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», за умови відповідності вимогам ст. 99 КПК України, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.

Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» прийняття рішення про проведення оперативно-розшукових заходів, подання та розгляд відповідних клопотань, проведення оперативно-розшукових заходів, фіксація та використання їх результатів, проведення цих заходів до постановлення ухвали слідчого судді та інші питання їх проведення регулюються згідно з положеннями глави 21 Кримінального процесуального кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Таким чином, проведення оперативно-розшукових заходів підтверджується доказами, передбаченими главою 21 КПК України.

Тож, з огляду на наведене, означене повідомлення на виконання доручення не є доказом у розумінні кримінального процесуального закону, а крім цього до матеріалів клопотання не надано доручення слідчого на виконання якого надано проаналізоване вище повідомлення.

Отже, підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення під час цього розгляду не доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а додані до клопотання матеріали не містять достатніх доказів на підтвердження цього факту.

Окремо, слідчий суддя зауважує на тому, що фактично всі докази, якими слідчий обґрунтовує підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину зібрані упродовж періоду з 2023 року по серпень 2024 року, однак повідомлення про підозру ОСОБА_6 складене слідчим лише в січні 2025 року.

Таким чином, наведені у цьому рішенні обставини у їх сукупності свідчать про неналежне виконання органом досудового розслідування своїх службових обов`язків щодо своєчасного, повного та всебічного проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у розумні строки.

Отже, з огляду на недотримання положень кримінального процесуального закону про виклик ОСОБА_6 до слідчого, повідомлення його про підозру, а також відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором агресором або оголошений у міжнародний розшук, підстави для задоволення клопотання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 26, 55, 84, 98 - 99, 135, 176-178, 183, 193- 194, 278, 280-282, 369-372, 376, 395 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу 3 управління ( з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження № 0000040, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2025 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 10 годині 00 хвилин 14 лютого 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1