ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/481/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/22/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 год. 18 хв. 08.03.2025 року.

Визначено ОСОБА_8 заставу в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UА0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_8 у справі №607/481/25; провадження №1-кс/607/218/2025 згідно з ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2025.

У випадку внесення застави, визначено звільнити ОСОБА_8 з під варти та покласти на нього обов`язки передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваному, що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, а вказану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

Свої доводи аргументує тим, що у матеріалах справи відсутня достатня кількість доказів, яка свідчить про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу, а ризики зазначені у клопотанні є тільки припущеннями.

Крім того не доведено причетність підозрюваного до вказаного злочину, оскільки номери сейф-пакетів, в які були упаковані граната та запал до неї не відповідають номерам сейф-пакетів, що зазначені у висновку експерта.

Вказує, що слідчим суддею не враховано стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання.

Вважає, що визначення застави у мінімальному розмірі зможе забезпечити належне виконання підозрюваним обов`язків під час досудового розслідування, але слідчим суддею не було це обгрунтовано в ухвалі.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджуються доводи захисника щодо поважності причин пропуску ним строку апеляційного оскарження, а тому колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин і його слід поновити.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 ..

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, також суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.

Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яку слідчий обґрунтовує наведеними в клопотанні обставинами та доданими до нього документами, та які були предметом дослідження та оцінки слідчим суддею, що детально викладено в оскарженій ухвалі.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 даного кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснювати тиск на свідків, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Отже, слідчий суддя при розгляді клопотання, дійшов вірного висновку про доведеність обставин, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КПК України, що дають підстави до застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Оцінивши доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та наявність існування ризику, слідчий суддя прийняв рішення про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З таким висновком слідчого судді в частині визначення виду запобіжного заходу, колегія суддів не погоджується.

В даному випадку ні слідчим у клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не доведена необхідність застосування в даному випадку виняткового виду запобіжного заходу тримання під вартою, а також не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні та встановлених судом.

Не довів таких обставин і прокурор в суді апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги особу підозрюваного, його вік, наявність обґрунтованої підозри, відсутність судимостей, міцність його соціальних зв`язків, а також враховуючи те, що органом досудового розслідування не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, аніж тримання під вартою, колегія суддів приходить до переконання про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладенням на нього відповідних обов`язків, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій передбачених ст.177 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляція захисника підозрюваного до часткового задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Поновити захиснику підозрюваного ОСОБА_8 -адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2025 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали до 17 год. 18 хв. 08.03.2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді