Справа № 953/3123/22
н/п 1-кс/953/683/25
"10" лютого 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю представника власника майна ОСОБА_3 ,
Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі, та просила його задовольнити.
Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду спрямував заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, а тому просив апеляц3ійну скаргу розглянути без його участі, та відмовити в її задоволенні, а ухвалу залишити без змін.
Слідчий суддя, вислухавши представника власника майна, вивчивши надані документи та матеріали, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по вказаній справі 16 січня 2025 року прийнято постанову, якою задоволено касаційну скаргу ОСОБА_13 , скасовано Постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2024 року у справі № 922/405/24, рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2024 року у справі № 922/405/24 змінено, викладено мотивувальну частину в редакції постанови Верховного суду. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постанова Верховного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
За вказаних обставин, державну реєстрацію права власності на частку корпоративних прав в розмірі 50% статутного капіталу ТОВ КБ Білдінг Груп громадянина рф ОСОБА_14 скасовано, та останній не є власником вказаного майна.
При цьому, інших даних, що вказане в даному клопотанні майно, має значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, що на теперішній час вказане майно потрібне для виконання будь-яких слідчих (розшукових) процесуальних дій, в межах відкритого кримінального провадження, слідчому судді не надано. На вказане майно було накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. Доказів зі сторони органу досудового розслідування, що існує потреба у збереженні переліченого майна на даний час слідчому судді не надано. Доказів, що заявник як єдиний власник ТОВ КБ Білдінг Груп має відношення до вказаного кримінального провадження слідчому судді також не надано.
Статтею 2 КПК України закріплено, що завдання кримінального провадження є захист особи, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного і неупередженої о розслідування з тим, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений чи засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу .
Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч.2 ст.1 КПК України).
Питання арешту майна, а саме його накладення, скасування є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (п.7 ч.2ст.131 КПК України).
При цьому, застосування заходів забезпечення кримінального провадження є неможливим, якщо потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс
між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даний час органом досудового розслідування не доведено, що вказане майно, що перелічене в клопотанні має значення для кримінального провадження. Доказів протиправних дій заявника слідчому судді також не надано.
Однак, за наслідками отримання прокурором в подальшому відомостей про протиправну діяльність та вручення повідомлення про підозру у вказаному кримінальному правопорушенні, прокурор не позбавлений можливості повторно звернутись з клопотанням про арешт майна.
Враховуючи викладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя вважає доведеним заявником, що на теперішній час, в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для задоволення клопотання заявника, та скасування арешту з переліченого в клопотанні майна відповідно до ухвали слідчого судді від 17.06.2022.
Керуючись ст.ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1