Справа № 749/1346/24
Номер провадження 1-кп/749/98/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

законного представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000066, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тихоновичі, Щорського (нині Корюківського) району, Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого базову загальну середню освіту, не працюючого, не депутата, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, осіб похилого віку та людей з обмеженими соціальними можливостями, раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у період часу з 20.11.2023 по 30.06.2024, діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство по відношенню до неповнолітньої доньки своєї співмешканки неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою проживає в одному домогосподарстві по АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, а саме: неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв стосовно неповнолітньої доньки співмешканки, з якими спільно проживають однією сім`єю, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, дії, що полягали у словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, заподіянні фізичного болю, чим викликав у неї побоювання за свою безпеку та життя, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її фізичному та психічному здоров`ю, що виразилося у пониженні самооцінки, втрати позитивних емоцій та погіршенні якості життя.

Зокрема, 20.11.2023, близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство стосовно неповнолітньої доньки співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою спільно проживають, а саме ображав нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Також, 20.11.2023, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство стосовно неповнолітньої доньки співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою спільно проживають, а саме ображав нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

За вказаними фактами стосовно ОСОБА_4 складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173 2 КУпАП, та постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 21.12.2023 його визнано винним у вчиненні домашнього насильства, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Також, 20.11.2023, близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство стосовно неповнолітньої доньки співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою спільно проживають, а саме ображав нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 2 КУпАП, та постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 19.12.2023 його визнано винним у вчиненні домашнього насильства, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , 30.06.2024, близько 17 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, в кухні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння фізичного болю потерпілій та бажаючи їх настання, схопив своїми руками за волосся неповнолітню доньку співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою спільно проживають однією сім`єю, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, та вдарив її два рази головою об грубку, чим спричинив неповнолітній закриту черепно мозкову травму та забій головного мозку, що завдало ОСОБА_5 фізичного болю та не спричинило при цьому тілесних ушкоджень, чим вчинив домашнє насильство відносно потерпілої у формі фізичного насильства.

Як наслідок, такі систематичні протиправні дії ОСОБА_4 призвели до фізичних та психологічних страждань потерпілої, втрати позитивних емоцій та погіршення якості її життя.

Пунктом b статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 року (далі Стамбульська конвенція) встановлено, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

З огляду на викладене, своїми умисними діями ОСОБА_4 , відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив домашнє насильство у формі психологічного та фізичного насильства.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 , які виразилися в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних і психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у домашньому насильстві, кваліфіковані, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

30.09.2024 року між підозрюваним ОСОБА_4 та неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 , за участі її законного представника ОСОБА_6 , була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення, укладеної між підозрюваним ОСОБА_4 та неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 30.09.2024 року. Заявив клопотання про застосування до обвинуваченого обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників, строком на три місяці.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, не оспорює, просив затвердити укладену між ним та потерпілою угоду про примирення.

Неповнолітня потерпіла та її законний представник у підготовчому засіданні не мали претензій до обвинуваченого та не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Згідно угоди про примирення від 30.09.2024 підозрюваний та неповнолітня потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України. Під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у домашньому насильстві, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних і психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Зазначеною угодою узгоджене покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, в межах санкції статті у виді громадських робіт на строк 150 годин.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, укладеної 30.09.2024 між підозрюваним ОСОБА_4 та неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, ОСОБА_4 та неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 добровільно уклали угоду про примирення, а зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Підстави для відмови в затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Під час судового розгляду судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження укладеної між ним та неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди під час досудового розслідування у кримінальному провадженні між підозрюваним ОСОБА_4 та неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В угоді укладеній між підозрюваним ОСОБА_4 та неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 визначено обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, а саме щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та визначено обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, а саме вчинення злочину щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ст. 126-1 КК України, а тому суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення, укладену 30.09.2024 року між підозрюваним ОСОБА_4 та неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 . й призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Дане покарання відповідає тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого і є достатнім для його виправлення та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Підстави для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу відсутні, клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників розгляду кримінального провадження не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 100, 107, 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 , за участі її законного представника ОСОБА_6 , 30.09.2024 року у кримінальному провадженні № 0000066, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.

Застосувати до ОСОБА_4 на строк три місяці обмежувальний захід, відповідно до якого покласти на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, у вигляді направлення для проходження програми для кривдників.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з особливостями, передбаченими статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Щорський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня отримання особою копії вироку.

Повний текст вироку вручити учасникам провадження негайно після проголошення його резолютивної частини.

Суддя ОСОБА_1