УХВАЛА

19 грудня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернулася ОСОБА_4 .

В обґрунтуванні клопотання зазначає, що 25.10.2024 у справі №561/17998/24 (1-кс/569/7779/24) слідчим суддею задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000093 від 21.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 25.10.2024з-поміж іншого накладено арешт на належний мені автомобіль марки VOLKSWAGENTOUAREGреєстраційний номер НОМЕР_1 ,2013 р.в. та один ключ від автомобіля VOLKSWAGENTOUAREG, а також належні їй грошові кошти в сумі 34 500,00 грн., 333,00 доларів США, 90 Євро із забороною володіння,користування, розпорядження та відчуження.

Розгляд справи проведено без її участі, а про судове засідання під час якого вирішувалось питання про арешт належного мені транспортного засобу ніхто не повідомляв.

Зазначений автомобіль перебуває у її власності та придбаний мною у 2018 році з метою подальшої реалізації.

Тривалий час автомобіль стояв біля її будинку чекаючи покупця. Надалі, у зв`язку з епідемією COVID-19 та війною реалізація транспортних засобів значно ускладнилась. Оскільки транспортний засіб нею не використовувався, її син ОСОБА_6 почав час від часу використовувати належний їй транспортний засіб для власних потреб, яких саме він ніколи не запитувала.

В листопаді 2024 вона помітила, що її син - ОСОБА_6 почав рідше приїжджати в гості, а коли й приїздив то на громадському транспорті.

На її запитання про автомобіль син повідомив, що автомобіль перебуває в ремонті.

Лише на початку грудня 2024 його син зізнався, що автомобіль вилучили працівники поліції, оскільки підозрюють його вчинені кримінального правопорушення.

Також, її син - ОСОБА_6 зізнався, що отримані від неї на купівлю пам`ятників для сина і чоловіка грошові кошти вилучені разом з автомобілем.

Зазначені кошти в сумі 34 500,00 грн., 333,00 доларів США та 90 Євро складаються з коштів подарованих їй на день народження та власних заощаджень, які вона збирала на купівлю пам`ятників.

Отримавши та ознайомившись з ухвалою слідчого судді про арешт майна можна зробити висновок, що необхідність арешту обґрунтовується тим, що все вилучене майно визнано речовими доказами, оскільки на них можуть міститися відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також були тримані в результаті вчинення кримінального правопорушення.

При цьому клопотання слідчого про арешт майна не містить обґрунтування яким чином автомобіль марки VOLKSWAGENTOUAREG реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 р.в. та грошові кошти є речовим доказом незаконного виготовлення спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей, або збуту таких товарів.

Жодного відношення до збуту алкогольних напоїв вона не має.

Немає необхідності в проведенні жодних процесуальних дій відносно автомобіля марки VOLKSWAGENTOUAREG реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 р.в. та грошових коштів, вказане майно просто вилучене, що не переслідує мету кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження, а також описаного вище не вбачається, що автомобіль марки VOLKSWAGENTOUAREG реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 р.в. та грошові кошти в розумінні ст.98 КПК України є речовими доказами вчинення такого кримінального правопорушення, як незаконне виготовлення спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей, або збут таких товарів.

Належний їй транспортний засіб марки VOLKSWAGENTOUAREG реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 р.в. та грошові кошти не підлягають спеціальній конфіскації; конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру, не може використовуватись для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Окрім того, матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що на даний час існує потреба в арешті її майна, вона не являється ні підозрюваною, ні обвинуваченою, оскільки жодного відношення до діяльності ОСОБА_6 не має, а про таку діяльність їй нічого не відомо.

З врахуванням всього вищевикладеного, вважає, що в подальшому застосуванні арешту автомобіля марки VOLKSWAGENTOUAREG реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 р.в. та грошових коштівв сумі 34 500,00 грн., 333,00 доларів США та 90 Європотреби немає.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

Слідчий в судовому засіданні заперечила з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що Групою слідчих слідчого управління ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000093 від 21.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

У хвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2024 року у справі №561/17998/24 (1-кс/569/7779/24) накладено арешт, в межах кримінального провадження №0000093 від 21.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, що полягає у забороні права володіння, користування, розпорядження та відчуження на наступні речі та документи: одна пластикова пляшка обємом 1 літр не заповнена, із запахом спирту у середині, три пластикові ємності обємом по 5 літр кожна, не заповнені із запахом спирту у середині, три ємкості обємом по 5 літрів кожна із вмістом рідини, що має запах спирту, грошові кошти в сумі 34 500 (тридцять чотири тисячі пятсот) гривень, 333 (триста тридцять три) долари США, 90 (девяносто) Євро, автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 р.в., VIN - НОМЕР_2 та один ключ від автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, які були виявлені та вилучені під час проведення обшуку автомобіля марки VOLKSWAGEN TOUAREG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 р.в., VIN - НОМЕР_2 , коричневого кольору, який згідно реєстраційної картки ТЗ на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, що у кримінальному провадженні №0000093 від 21.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК Україн підозра ОСОБА_6 не оголошувалась, а отже застосування арешту автомобіля марки VOLKSWAGENTOUAREG реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 р.в. є безпідставним та нічим не обґрунтованим.

Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (ВгопіолУБкі) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно вимог ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з"ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п. 31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах «Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З приводу скасування арешту з грошових кошти в сумі 34 500,00 (тридцять чотири тисячі п`ятсот) грн., 333,00 (триста тридцять три) долари США та 90,00 (дев`яносто) Євро є безпідставним, оскільки ОСОБА_6 не долучила жодного підтверджуючого доказу, що дані кошти належать саме їй.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, про необхідності в повернення автомобіля на відповідальне зберігання без зняття арешту, а тому клопотання підлягає до задоволення частково.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задоволити частково.

Зобов`язати слідчого в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 21.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України повернути безоплатно на відповідальне зберігання, із правом користування, без права відчуження, автомобіль марки VOLKSWAGENTOUAREG реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 р.в., VIN НОМЕР_2 та один ключ від автомобіля VOLKSWAGENTOUAREG його власнику ОСОБА_4 .

Зобов`язати ОСОБА_4 , на першу вимогу слідчого, в якого знаходиться кримінальне провадження надавати автомобіль марки VOLKSWAGENTOUAREG реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 р.в., VIN НОМЕР_2 та один ключ від автомобіля VOLKSWAGENTOUAREG для проведення слідчих дій та призначених експертиз.

Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського ОСОБА_7