Справа № 202/779/25
Провадження № 1-кс/202/663/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000356 від 02.07.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився у м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, одруженому, який має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючому, раніше не судимому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2025 слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що в провадженні СВ СУ ГУНП в Дніпропетровській області, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356 від 02.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на вчинення тяжкого умисного злочину проти громадської безпеки, за невстановлених досудовим слідством обставин, в невстановлений час але не пізніше 23.01.2025, з невстановленого місця отримав у своє розпорядження 89 патрони калібру 5*45, які визначив для себе як бойові припаси.

Придбавши у такий спосіб бойові припаси без передбаченого законом дозволу ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, однак не узгоджуючи їх з іншими співучасниками, діючи умисно, незаконно, не пізніше 23.01.2025, переніс при собі вказані 89 патрони калібру 5*45 до місця свого проживання та почав незаконно їх зберігати за адресою: АДРЕСА_3 .

Положеннями чинного законодавства, а саме Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», якою затверджено Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України (додаток №1), а також ст. 39 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затверджену Наказом МВС України №622 від 21.08.1998, Постановою КМУ №576 від 12.10.1992, Законом України «Про дозвільну систему» передбачено, що для придбання бойових припасів громадянами слід отримати відповідний дозвіл.

Однак ОСОБА_5 , порушуючи законодавство України в сфері дії дозвільної системи, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, у невстановлений у ході досудового розслідування період часу, зберігав вищевказані бойові припаси за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , до моменту, коли його злочинні дії було припинено працівниками поліції.

Так, 23.01.2025 року у період часу з 07 год. 06 хв. по 12 год. 02 хв., на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справа №202/779/25 провадження №1-кс/202/580/2025 від 22.01.2025, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено: предмет схожий на корпус гранати РГН; предмет схожий на корпус гранати РГД-5; предмет схожий на запал УДЗ С-16-90; предмет схожий на запал УЗРГМ 192-75 583; 89 патрони калібру 5*45, що відповідно до висновку експерта від 23.01.2025 №СЕ-19/113-25/642-БЛ є бойовими припасами, а саме: проміжними патронами калібру 5,45х39 мм зразка 1974, що призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм: автоматів АК-74, АКС-74У, ручних кулеметів РПК-74 та їх модифікацій., які є справними та придатними до стрільби.

Вищевказані бойові припаси, ОСОБА_5 , діючи умисно, придбав та, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, зберігав без передбаченого законом дозволу до 23.01.2025 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 .

23.01.2025 ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру, у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Доказами, що дають підстави підозрювати у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, саме ОСОБА_5 є: протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 13.08.24; протокол огляду від 19.09.24; протокол обшуку від 23.01.25 за місцем мешкання ОСОБА_5 ; протокол допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; висновок за результатами проведення судової експертизи зброї від 23.01.25 №СЕ-19/113-25/642-БЛ; інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що і просив слідчого суддю.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як усі заявлені у клопотанні ризики є лише припущенням слідчого та прокурора. Просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши доводи, якими обґрунтовується клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000356 від 02.07.2024.

23.01.2025 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час вирішення питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховую, що в матеріалах клопотання є достатньо фактів та інформації для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, а саме дані: протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 13.08.24; протоколу огляду від 19.09.24; протоколу обшуку від 23.01.25 за місцем мешкання ОСОБА_5 ; протоколу допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; висновку за результатами проведення судової експертизи зброї від 23.01.25 №СЕ-19/113-25/642-БЛ, тощо.

Таким чином, існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкримінований йому злочин.

Крім того, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення або проджорвжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Інших ризиків слідчим суддею не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі: середній вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, соціальні зв`язки ОСОБА_5 за місцем мешкання; майновий стан; відсутність повідомлень про підозру у інших кримінальних провадженнях, судимостей, приходжу до висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи питання щодо обрання ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що частина 3 ст.176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, приходжу до висновку про визначення підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з одночасним визначенням розміру застави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 на строк 60 (шістдесят) днів, а саме 23 січня 2025 по 23 березня 2025.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала втрачає силу 24.03.2025 року о 00 год. 00 хв., якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Одночасно обрати ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60 560 грн. 00 коп. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят грн 00 коп), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи виконання покарань.

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений слідчим суддею 29.01.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1