ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/87/25 Справа № 711/926/25 Категорія: ст.303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

19 лютого 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

скаржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.02.2025 про повернення скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність заступника начальника другого відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням 09.01.2025,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.02.2025 скаржнику повернуто скаргу на бездіяльність заступника начальника другого відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням від 09.01.2025 у зв`язку з тим, що скарга не підлягає розгляду в Придніпровському районному суді м. Черкаси.

Ухвалу слідчого судді мотивовано тим, що скарга адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно повідомлення від 09.01.2025 у відповідності до вимог ч.1 ст.7, ч.6 ст.38, ч.2 ст.132 КПК України має розглядатися слідчим суддею місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Офіс Генерального прокурора, уповноваженою особою якого, 17.01.2025 було відмовлено заявнику у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Також слідчий суддя вказав, що норми кримінального процесуального законодавства України не встановлюють територіальної підсудності справ за вибором скаржника, правила якої є імперативними і розширеному тлумаченню не підлягають, як і не передбачають можливість розгляду в одному провадженні скарг на рішення, дії чи бездіяльність щодо кількох суб`єктів оскарження, які мають різну територіальну підсудність, та не наділяють правом слідчого суддю на роз`єднання вимог за скаргами щодо таких суб`єктів.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 вважаючи її незаконною через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону 07.02.2025 через канцелярію суду подав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді, матеріали справи направити до Придніпровського районного суду м. Черкаси для прийняття до розгляду по суті відповідно до ст.306 КПК України.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у прохальній частині скарги, адресованій слідчому судді, ним викладено прохання щодо визнання незаконним рішення прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 24.01.2025 про відмову у внесенні повідомлених ним відомостей до Офісу Генерального прокурора за ознаками ч.2 ст.397 КПК України до ЄРДСР та зобов`язання цього прокурора негайно внести відомості до ЄРДР. Щодо прохання в частині надання правової оцінки діям прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 було і залишається похідним від першої вимоги, а тому таке не може бути розділеним у самостійну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 03.02.2025 адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси на бездіяльність заступника начальника другого відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням від 09.01.2025.

В обґрунтування скарги зазначено, що 09.01.2025 ним, як захисником підозрюваного ОСОБА_9 з необхідністю усунення порушень, гарантованих прав та законних інтересів, як сторони захисту, на адресу Офісу Генерального прокурора та Територіального управління ДБР у місті Києві в порядку ст.214 КПК України було направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.397 КК України за ознаками втручання в діяльність захисника службовою особою з використанням свого службового становища, вчиненого першим заступником Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 , яким було умисно та цілеспрямовано створено суттєві процесуальні перешкоди для нього та його підзахисного, що призвели до переховування і, відповідно, нівелювання поданих ним доказів у справі та у незаконний спосіб позбавили права на забезпечення належного захисту прав та законних інтересів підозрюваного.

За результатами розгляду його повідомлення листом № 03/1/0-р25 від 17.01.2025 за підписом заступника начальника другого відділу управління організації ПКДРПО в обласних прокуратурах ОСОБА_11 та листом Черкаської обласної прокуратури № 31-87ВИХ-25 від 24.01.2025 за підписом прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадження слідчих територіального управління ДБР Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 у внесенні відомостей до ЄРДР згідно поданого ним повідомлення від 09.01.2025 було відмовлено. Відповіді про прийняте ТУ ДБР у місті Києві за результатами розгляду його повідомлення, перенаправленого листом № 10-13-05-903 від 13.01.2025 з Державного Бюро розслідування, на день звернення зі скаргою ним отримано не було.

Вказані рішення прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 вважає незаконними, оскільки останні фактично вдались до аналітики доведеності ним у повідомленні складу кримінального правопорушення в діях першого заступника керівника Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_12 ознак ч.2 ст.397 КПК України, що згідно ст.214 КПК України є недопустимим апріорі.

У зв`язку з чим скаржник просив слідчого суддю Придніпровського районного суду м. Черкаси з урахуванням наведених обставин:

визнати незаконним рішення прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 24.01.2025 про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за повідомленням адвоката ОСОБА_13 від 09.01.2025;

визнати протиправною письмову вказівку заступника начальника другого відділу управління Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , яка зазначена у листі від 17.01.2025;

скасувати рішення прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 24.01.2025 про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за ч. 2 ст. 397 КК України;

зобов`язати прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_14 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.397 КК України, повідомлені ним 09.01.2025 до Офісу Генерального прокурора та невідкладно вчинити дії, передбачені ч.7 ст.307 КПК України;

в процесі підготовки до розгляду скарги витребувати у прокурора ОСОБА_15 матеріали поданого ним повідомлення до Офісу Генерального прокурора в порядку ст.214 КПК України з додатками для їх огляду у судовому засіданні.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.02.2025 вищевказана скарга була повернута скаржнику у зв`язку з тим, що скарга не підлягає розгляду в Придніпровському районному суді м. Черкаси.

Оскаржувану ухвалу обґрунтовано тим, що бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно повідомлення від 09.01.2025 у відповідності до вимог ч.1 ст.7, ч.6 ст.38, ч.2 ст.132 КПК України має розглядатися слідчим суддею місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Офіс Генерального прокурора, уповноваженою особою якого, 17.01.2025 було відмовлено заявнику у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Також слідчий суддя вказав, що норми кримінального процесуального законодавства України не встановлюють територіальної підсудності справ за вибором скаржника, правила якої є імперативними і розширеному тлумаченню не підлягають, як і не передбачають можливість розгляду в одному провадженні скарг на рішення, дії чи бездіяльність щодо кількох суб`єктів оскарження, які мають різну територіальну підсудність, та не наділяють правом слідчого суддю на роз`єднання вимог за скаргами щодо таких суб`єктів.

Вказане питання має наступну правову регламентацію.

Статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод закріплено право на справедливий суд, зміст якого полягає у тому, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, принцип захисту судом прав і свобод людини визначено ст.55 Конституції України, зокрема, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Таким чином, юрисдикція місцевого суду поширюється на відповідний район або кілька районів, район у місті, місто або місто і певний район навколо нього.

Місцезнаходженням відповідного органу досудового розслідування є місце розташування територіального підрозділу (управління), який має статус юридичної особи публічного права, або розташування його територіального підрозділу (слідчого відділу), який такого статусу не має, до структури якого входить відповідний орган досудового розслідування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Статтею 32 КПК України визначені загальні правила територіальної підсудності, зокрема, скарги на рішення, дії чи бездіяльність розглядаються за правилами глави 26 КПК України, слідчим суддею того місцевого суду, в межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи положення ст.32 КПК України, щодо територіальної підсудності.

Зі змісту положень норм статей глави 26 КПК України вбачається, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак відповідно до норм Кримінального процесуального Кодексу України заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчій суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином, з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом

Тобто, беручи до уваги зазначене вище, за правилами територіальної підсудності скарга на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч.6 ст.304 КПК України ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 2 ч.2 ст.304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Як убачається з матеріалів скарги та матеріалів провадження, адвокат ОСОБА_6 09.01.2025 звернувся до Офісу Генерального прокурора із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, яким просив: внести зазначені у повідомленні відомості у строки, передбачені Законом до ЄРДР за ознаками ч.2 ст.397 КК України, як перешкоджання діяльності захисника у кримінальному процесі при виконанні ним своїх процесуальних обов`язків, з використанням свого службового становища; визнати його потерпілим у кримінальному провадженні, надавши право забезпечити захист своїх професійних прав та гарантій адвокатської діяльності; проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручити детективам ТУ ДБР у місті Києві, до територіальної підслідності якого віднесено означену справу за місцем вчинення кримінального правопорушення (а.с.8-9).

Листом від 17.01.2025 № 03/1/2-р25 за підписом заступника начальника другого відділу управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_16 проінформовано, що у змісті його повідомлення відсутні фактичні відомості, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, що можуть свідчити про вчинення конкретних кримінальних правопорушень працівниками органів прокуратури. З огляду на викладене, прокурором відділу Генеральної інспекції прийнято рішення про відсутність правових підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаними у повідомленні доводами та наголошено на тому, що

Також заявнику роз`яснено його право на оскарження невнесення відомостей до ЄРДР до суду (а.с.4).

Листом №31-87ВИХ-25 від 24.01.2025 за підписом прокурора Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 поінформовано про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР на даний час не вбачається (а.с.5).

У прохальній частині скарги адвоката ОСОБА_6 до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси йдеться про:

визнання незаконним рішення прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 24.01.2025 про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за повідомленням адвоката ОСОБА_13 від 09.01.2025;

визнання протиправною письмову вказівку заступника начальника другого відділу управління Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , яка зазначена у листі від 17.01.2025;

скасування рішення прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 24.01.2025 про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за ч.2 ст.397 КК України;

зобов`язання прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.397 КК України, повідомлені ним 09.01.2025 до Офісу Генерального прокурора та невідкладно вчинити дії, передбачені ч.7 ст. 307 КПК України.

Отже, скаржник ставить питання про визнання незаконним та скасування рішення прокурора Черкаської обласної прокуратури, зобов`язання прокурора обласної прокуратури вчинити дії (Черкаська обласна прокуратура розташована за адресою: бульвар Шевченка, 286, м. Черкаси,18010). Також у цій же скарзі скаржник просить визнати протиправною письмову вказівку заступника начальника другого відділу управління Офісу Генерального прокурора (Офіс Генерального прокурора розташований за адресою: вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011).

З огляду на це та те, що відповідно до положень ст.306 КПК України і загальних засад кримінального процесуального законодавства, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, слідчий суддя правильно встановив, що скарга адвоката ОСОБА_6 в частині, що стосується бездіяльності заступника начальника другого відділу управління Офісу Генерального прокурора, територіально не підсудна слідчому судді Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Однак, апеляційний суд вважає помилковим висновок слідчого судді щодо повернення скарги адвоката ОСОБА_6 в частині оскарження бездіяльності прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, адже Черкаська обласна прокуратура знаходиться в межах територіальної підсудності Придніпровського районного суду м. Черкаси, а тому слідчому судді необхідно було розглянути його скаргу в цій частині по суті викладених у ній доводів. При цьому, посилання слідчого судді щодо неможливості роз`єднання вимог скарги щодо різних суб`єктів необґрунтоване, адже слідчий суддя міг розглянути скаргу по суті у тій частині вимог скарги, що стосується та відноситься до територіальної юрисдикції суду.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку про те, що скарга адвоката ОСОБА_6 щодо оскарження бездіяльності з приводу невнесення відомостей до ЄРДР за скаргою останнього від 09.01.2025 в частині оскарження дій заступника начальника другого відділу управління Офісу Генерального прокурора подано з порушенням правил підсудності, а в частині оскарження дій прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури скаргу подано з дотриманням правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При цьому, зважаючи на те, що допущені слідчим суддею порушення не можуть бути усунуті апеляційним судом, оскільки доводи скарги адвоката ОСОБА_6 в частині оскарження бездіяльності прокурора Черкаської обласної прокуратури по суті не розглядалися, апеляційна скарга останнього підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із призначенням її нового розгляду слідчим суддею.

Враховуючи, що слідчий суддя повернув скаргу не розглянувши її по суті в частині, що підлягала розгляду слідчим суддею, ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.02.2025, якою скарга адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Черкаської обласної прокуратури повернута скаржнику підлягає скасуванню із поверненням матеріалів до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 306, 307 КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 405, 407, 419, 422 КПК України , апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.02.2025 про повернення скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність заступника начальника другого відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням 09.01.2025 скасувати в частині оскарження бездіяльності прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 .

Матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням 09.01.2025 повернути до Придніпровського районного суду м. Черкаси для виконання вимог ст.ст.306, 307 КПК України.

В решті - ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді :