Справа №705/1196/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м.Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна, подане слідчим Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000330 від 25.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке погоджене керівником Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000330, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2025 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, 25.02.2025 до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 25.02.2025 близько 07 год. в автомобілі марки "Фолькцваген" н.з. НОМЕР_1 , що знаходився в дворі будинку 64, по вул. Європейській, м. Умань, вона виявила померлим свого знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України було встановлено, що до вчинення даного злочину причетні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , та проживає в АДРЕСА_3 .

26.02.2025 в ході проведення невідкладного обшуку в період часу з 20 год. 41 хв. по 21 год. 56 хв. за адресою АДРЕСА_2 були виявленні: телефон марки Samsung А-10 чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_9 , посвідчення водія ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , паспорт громадянина України та закордонний паспорт на ім.`я ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , чоловіча шкіряна куртка з меховою вставкою.

27.02.2025 всі зазначені вище вилучені в ході проведення невідкладного обшуку речі та предмети оглянуті в приміщенні каб. № 35 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області та визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи, те що виявлені та вилучені в ході проведення невідкладного обшуку від 26.02.2025 року предмети зберегли на собі сліди вчиненого злочину, є знаряддям та предметом вчинення злочину, у даному випадку існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту майна призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Необхідність в арешті майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже в ході досудового розслідування необхідно встановити наявність слідової інформації на вилучених об`єктах, провести необхідні експертизи, вирішити подальшу долю речових доказів.

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час невідкладного обшуку 26.02.2025, а саме: телефон марки Samsung А-10 чорного кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_9 , посвідчення водія ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; паспорт громадянина України та закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ; чоловіча шкіряна куртка з меховою вставкою, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні №0000330 від 25.02.2025.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про те, що клопотання підтримує та просить розглянути без його участі.

Володільці майна в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів.

Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно із ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000330 від 25.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку від 26.02.2025 складеного слідчим відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , 26.02.2025 в період часу з 20 год. 41 хв. по 21 год. 56 хв. за адресою АДРЕСА_4 був проведений обшукквартири АДРЕСА_5 , під час якого виявлено та вилучено: телефон марки Samsung А-10 чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_9 , посвідчення водія ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , паспорт громадянина України та закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , чоловічу шкіряну куртку з хутряною вставкою.

В подальшому постановою слідчого від 27 лютого 2025 року вилучені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За встановлених обставин слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час матеріалами кримінального провадження підтверджено наявність достатніх підстав вважати про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Телефон марки Samsung А-10 чорного кольору; чоловіча шкіряна куртка з хутряною вставкоює речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує, що для проведення стороною обвинувачення необхідних слідчий дій, в тому числі для проведення судових експертиз, необхідно забезпечити збереження телефону марки Samsung А-10 чорного кольору; чоловічої шкіряної куртки з хутряною вставкою, в тому стані, в якому вони були на момент виявлення. Не накладення арешту може призвести до того, що власник, користувач майна або треті особи будуть мати можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, або відчуження вказаних речових доказів, а також можливість знищити слідову інформацію, яка має значення для повного з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави для задоволення клопотання слідчого та з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно накласти арешт на телефон марки Samsung А-10 чорного кольору та чоловічу шкіряну куртку з хутряною вставкою, з забороною користування та розпорядження даним майном.

При вирішенні питання щодо арешту вилучених слідчим свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_9 , посвідчень водія ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та паспорту громадянина України та закордонного паспорту на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , суд зазначає наступне.

За змістом частини другої статті 98 КПК України документи можуть бути речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому частиною другою статті 99 КПК визначено, що до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати: 1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані); 2) матеріали, отримані внаслідок здійснення під час кримінального провадження заходів, передбачених чинними міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; 3) складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії; 4) висновки ревізій та акти перевірок.

Частиною другою статті 170 КПК передбачено вичерпний перелік підстав для накладення арешту на майно, а саме збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до пункту 22 розділу І Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 за № 2503-XII (далі Положення), в особи, взятої під варту або засудженої до позбавлення волі, паспорт вилучається органами дізнання, попереднього слідства або судом. При звільненні з-під варти чи від відбування покарання паспорт повертається його власникові.

Згідно з пунктом 23 розділу І Положення забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу.

Зі змісту пункту 24 розділу І Положення випливає, що зразки печаток, штампів і бланків документів, які застосовуються для виконання цього Положення, порядок зберігання паспортів громадян, які проходять військову службу, перебувають під вартою, відбувають покарання, а також порядок зберігання бланків паспортів та їх знищення встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 106 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 за № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (далі Порядок) забороняється вилучення у особи паспорта, крім випадків, передбачених законодавством, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу.

Згідно з абзацом першим пункту 107 Порядку паспорт може бути вилучено (у тому числі тимчасово) працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, а за кордоном - закордонної дипломатичної установи в разі його використання з метою вчинення злочину на території України чи за кордоном, підроблення, проведення службової перевірки щодо оформлення з порушеннями вимог законодавства або в інших випадках, передбачених законодавством.

Зі змісту абзацу другого пункту 107 Порядку випливає, що під час вилучення (у тому числі тимчасово) складається акт вилучення, а особі видається довідка про вилучення паспорта. Форма акту і довідки встановлюється МВС.

Разом з тим, частиною першою статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі Закон № 5492-VI) визначено, що документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України та документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.

Отже, чинне кримінально-процесуальне законодавство України встановлює критерії, за яких документ може бути визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що надані суду матеріали не містять відомостей, що паспорти громадянина України та закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_12 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_9 , посвідчення водія ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 є предметами будь-якого кримінально караного діяння.

Чинні нормативно-правові акти надають можливість вилучення, зокрема, паспорта громадянина України за умови його використання як знаряддя злочину, однак таке вилучення має бути здійснене з дотриманням визначеної процедури. Надані суду матеріали не свідчать про дотримання такої процедури.

Також слідчий суддя враховує, що вилучення паспорта громадянина України має бути здійснене у разі поміщення відповідної особи під варту, однак у разі звільнення такої особи з-під варти паспорт громадянина України їй має бути повернутий.

З огляду на викладене суд вважає, що клопотання в частині накладення арешту на паспорти громадянина України та паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_9 , посвідчень водія на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 є необґрунтованим та не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити частково.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні накласти арешт на наступне майно:

-телефон марки Samsung А-10 чорного кольору;

-чоловіча шкіряна куртка з хутряною вставкою,

заборонивши власнику та уповноваженим ним особам користування та розпорядження даним майном.

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення і діє до скасування арешту в порядку, передбаченому ст.174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1