Справа №760/1820/25 1-кс/760/1953/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,за участі прокурора ОСОБА_3 , власника майна- ОСОБА_4 , представника власника майна- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0010407 від 02.11.2017,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, подане в рамках кримінального провадження №0010407 від 02.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України.

Подане кло потання обґрунтовується тим, що колишні керівники КП «Київтранспарксервіс» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, у період з 2019 по 2022 роки, перебуваючи у м. Києві, не приймали належних управлінських рішень з використанням їх службових повноважень, зокрема не видали відповідних наказів та розпоряджень підпорядкованих по службі працівникам щодо проведення інвентаризації, обстежень, перевірок паркувальних майданчиків, не вживали заходів щодо розробки нових схем організації дорожнього руху накладення штрафів та розірвання договорів щодо паркувальних майданчиків на яких були зафіксовані факти експлуатації контрагентами Підприємства значно більшої кількості паркувальних (машиномісць) місць, аніж та кількість, яка їм передана згідно договорів про надання права на експлуатацію фіксованих місць для паркування, в наслідок чого, завдано матеріальної шкоди КП «Київтранспарксервіс» та місцевому бюджету м. Києва на суму 23 480 386, 37 гривень.

У ході досудового слідства, встановлено службових осіб КП «Київтранспарксервіс» та приватних суб`єктів господарювання, які можуть бути причетними до протиправної діяльності під час розподілу та адміністрування нічних паркувальних майданчиків в м. Києві.

Колишніми керівниками КП «Київтранспарксервіс» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за участі підконтрольних суб`єктів господарської діяльності-експлуатантів паркувальних майданчиків організовано вказану протиправну схему з метою отримання неправомірної вигоди від надання в експлуатацію підконтрольним суб`єктам господарської діяльності нічних паркувальних майданчиків в м. Києві.

Зокрема, службовими особами комунального підприємства до впровадження протиправної схеми залучено ряд комерційних підприємств, які зареєстровані громадянами України ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на підконтрольних осіб, а саме: ТОВ «Автосом», ТОВ «Гоу2нет», ТОВ «Інвестиційний союз Києва», ТОВ «Кепітал Інвест Менеджмент», ТОВ «Кепітал Менеджмент», ТОВ «Київ Парк Сервіс», ТОВ «Котранса», ТОВ «Парксервіс плюс», ТОВ «Сістем Кепітал Груп», ТОВ «Скай-Транс», ТОВ «Столиця Автопаркінг», ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_18 .

В клопотанні слідчий зазначає, що вищевказані підприємства використовують паркувальні майданчики у м. Києві без підписаних актів приймання-передачі, внаслідок чого не здійснюється оплата на рахунки КП «Київтранспарксервіс», за наступними адресами: просп. Науки, 5 під шляхопроводом та поруч; вул. Ахматової Анни, 30; просп. Бажана Миколи (з парної сторони під шляхопроводом ст. м. «Осокорки»); на перетині вул. Милославської та просп. Володимира Маяковського (майданчик №2); на перетині вул. Милославської та просп. Володимира Маяковського (майданчик №3); перетин вул. Милославської та вул. Володимира Маяковського (Майданчик №1); вул. Оноре де Бальзака, (навпроти, буд. №4); перетин вул. Милославської та вул. Лісківської (навпроти вул. Славської, 58); вул. Ентузіастів, 49; Велика Кільцева дорога (навпроти буд. 1-3 по вул. Кондратюка); вул. Бережанська (між будинками №9 та №15); вул. Набережно-Хрещатицька, 31-29; вул. Новокостянтинівська, 8-а; вул. Кільцева дорога (ринок «Шпалерний»); вул. Зодчих, 1; вул. Біличанська, 1; площа Героїв Бресту (ст. м. «Святошин»); вул. Обухівська, 139 (навпроти); вул. Зодчих, 3-а; площа Вокзальна, 1 (вокзал «Центральний»); вул. Лабораторна, 28; вул. Вершигори Петра, 9, 9-а; вул. Зодчих, 37-38; просп. Оболонський, навпроти буд. 43 (майданчик №1).

Встановлено, що фактичне офісне приміщення, яке використовується працівниками ТОВ «Скай-транс» (, теперішня назва ТОВ «Скайді»), ТОВ «Кепітал інвест менеджмент» (), розташовано за адресою: м. Київ, вул. Закревського, буд. 21.

У зв`язку з чим, 20.01.2025 у рамках вказаного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1, а саме за місцем розташуванням КП «Київтранспарксервіс».

Під час вказаного обшуку приміщення, а саме кабінету №215 (комерційний відділ) на одному з робочих місць виявлено блокнот темно-синього кольору з двома наліпками та лицевій стороні, після огляду якого прийнято рішення про його вилучення, оскільки інформація, що міститься в ньому має доказове значення для кримінального провадження а саме з рукописні записи, з адресами та прорахунками, також виявлено мобільний телефон, в ході огляду якого встановлено великий обсяг інформації доказового характеру, проте здійснити копіювання вказаного пристрою неможливо через відсутність спеціаліста та технічного обладнання у зв`язку з чим прийнято рішення про вилучення телефону.

Також, на робочому комп`ютері виявлено електронний документ з назвою «Актуальний на 08.07.2024» файл, який роздруковано на аркушах паперу формату А4, з метою долучення до протоколу обшуку, через наявність у вказаному файлі відомостей доказового характеру.

В подальшому проведено обшук кабінету №204, де виявлено мобільний телефон, в ході огляду якого встановлено великий обсяг інформації доказового характеру, проте здійснити копіювання вказаного пристрою неможливо через відсутність спеціаліста та технічного обладнання у зв`язку з чим прийнято рішення про вилучення телефону.

Крім того, юристом підприємства добровільно видано акти оглядів пакувальних майданчиків за період 2023-2024.

У зв`язку з викладеним, 20.01.2025 постановою слідчого вказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0010407.

В клопотанні слідчим поставлено питання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0010407 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2017, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України, заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду відчужувати, користуватися та розпоряджатися ним у будь-який спосіб, а саме на: блокнот темно-синього кольору з наліпками, мобільний телефон - «Huawei», імей: НОМЕР_1 , з сім карткою НОМЕР_2 , роздруківки вмісту електронного файлу з назвою - «Актуальний», на 96 арк., акти оглядів паркувальних майданчиків за період 2023-2024.

Прокурор ОСОБА_3 додатково долучив протокол огляду від 21.01.2025 у кримінальному провадженні №0010407 від 02.11.2017. У судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі. Проти повернення мобільного телефону - «Huawei», імей: НОМЕР_1 , з сім карткою НОМЕР_2 його власнику не заперечував.

Представник КП «Київтранспарксервіс» ОСОБА_5 просила повернути документи та телефон, інше на розгляд суду.

Власник майна - ОСОБА_4 підтримав представника КП «Київтранспарксервіс» ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому, згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України - тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України - клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження

№ 0010407, зареєстрованого в ЄРДР 02.11.2017 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що колишні керівники КП «Київтранспарксервіс» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, у період з 2019 по 2022 роки, перебуваючи у м. Києві, не приймали належних управлінських рішень з використанням їх службових повноважень, зокрема не видали відповідних наказів та розпоряджень підпорядкованих по службі працівникам щодо проведення інвентаризації, обстежень, перевірок паркувальних майданчиків, не вживали заходів щодо розробки нових схем організації дорожнього руху накладення штрафів та розірвання договорів щодо паркувальних майданчиків на яких були зафіксовані факти експлуатації контрагентами Підприємства значно більшої кількості паркувальних (машиномісць) місць, аніж та кількість, яка їм передана згідно договорів про надання права на експлуатацію фіксованих місць для паркування, в наслідок чого, завдано матеріальної шкоди КП «Київтранспарксервіс» та місцевому бюджету м. Києва на суму 23 480 386, 37 гривень.

У ході досудового слідства, встановлено службових осіб КП «Київтранспарксервіс» та приватних суб`єктів господарювання, які можуть бути причетними до протиправної діяльності під час розподілу та адміністрування нічних паркувальних майданчиків в м. Києві.

Колишніми керівниками КП «Київтранспарксервіс» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за участі підконтрольних суб`єктів господарської діяльності-експлуатантів паркувальних майданчиків організовано вказану протиправну схему з метою отримання неправомірної вигоди від надання в експлуатацію підконтрольним суб`єктам господарської діяльності нічних паркувальних майданчиків в м. Києві.

Зокрема, службовими особами комунального підприємства до впровадження протиправної схеми залучено ряд комерційних підприємств, які зареєстровані громадянами України ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на підконтрольних осіб, а саме: ТОВ «Автосом», ТОВ «Гоу2нет», ТОВ «Інвестиційний союз Києва», ТОВ «Кепітал Інвест Менеджмент», ТОВ «Кепітал Менеджмент», ТОВ «Київ Парк Сервіс», ТОВ «Котранса», ТОВ «Парксервіс плюс», ТОВ «Сістем Кепітал Груп», ТОВ «Скай-Транс», ТОВ «Столиця Автопаркінг», ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_18 .

Вищевказані підприємства використовують паркувальні майданчики у

м. Києві без підписаних актів приймання-передачі, внаслідок чого не здійснюється оплата на рахунки КП «Київтранспарксервіс», за наступними адресами: просп. Науки, 5 під шляхопроводом та поруч; вул. Ахматової Анни, 30; просп. Бажана Миколи (з парної сторони під шляхопроводом ст. м. «Осокорки»); на перетині вул. Милославської та просп. Володимира Маяковського (майданчик №2); на перетині вул. Милославської та просп. Володимира Маяковського (майданчик №3);перетин вул. Милославської та вул. Володимира Маяковського (Майданчик №1); вул. Оноре де Бальзака, (навпроти, буд. №4); перетин вул. Милославської та вул. Лісківської (навпроти вул. Славської, 58); вул. Ентузіастів, 49; Велика Кільцева дорога (навпроти буд. 1-3 по вул. Кондратюка); вул. Бережанська (між будинками №9 та №15); вул. Набережно-Хрещатицька, 31-29; вул. Новокостянтинівська, 8-а; вул. Кільцева дорога (ринок «Шпалерний»); вул. Зодчих, 1; вул. Біличанська, 1; площа Героїв Бресту (ст. м. «Святошин»); вул. Обухівська, 139 (навпроти); вул. Зодчих, 3-а; площа Вокзальна, 1 (вокзал «Центральний»); вул. Лабораторна, 28; вул. Вершигори Петра, 9, 9-а; вул. Зодчих, 37-38; просп. Оболонський, навпроти буд. 43 (майданчик №1).

Встановлено, що фактичне офісне приміщення, яке використовується працівниками ТОВ «Скай-транс» (, теперішня назва ТОВ «Скайді»), ТОВ «Кепітал інвест менеджмент» (), розташовано за адресою: м. Київ, вул. Закревського, буд. 21.

У зв`язку з чим, 20.01.2025 у рамках вказаного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1, а саме за місцем розташуванням КП «Київтранспарксервіс».

Під час вказаного обшуку приміщення, а саме кабінету №215 (комерційний відділ), на одному з робочих місць виявлено блокнот темно-синього кольору з двома наліпками та лицевій стороні, після огляду якого прийнято рішення про його вилучення, оскільки інформація, що міститься в ньому має доказове значення для кримінального провадження а саме рукописні записи, з адресами та прорахунками, також виявлено мобільний телефон, в ході огляду якого встановлено великий обсяг інформації доказового характеру, проте здійснити копіювання вказаного пристрою неможливо через відсутність спеціаліста та технічного обладнання у зв`язку з чим прийнято рішення про вилучення телефону.

На робочому комп`ютері виявлено електронний документ з назвою «Актуальний на 08.07.2024» файл, який роздруковано на аркушах паперу формату А4, з метою долучення до протоколу обшуку, через наявність у вказаному файлі відомостей доказового характеру.

В подальшому проведено обшук кабінету №204, де виявлено мобільний телефон, в ході огляду якого встановлено великий обсяг інформації доказового характеру, проте здійснити копіювання вказаного пристрою неможливо через відсутність спеціаліста та технічного обладнання у зв`язку з чим, прийнято рішення про вилучення телефону.

Юристом підприємства добровільно видано акти оглядів паркувальних майданчиків за період 2023-2024.

20.01.2025 постановою слідчого вказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0010407.

Відповідно до вимог ст. ст. 2, 9, 25, 91 КПК на сторону обвинувачення покладається вжиття заходів щодо швидкого, всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення події кримінального правопорушення, осіб, які його вчинили, інших обставин, що підлягають доказуванню.

При цьому для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 4 ст. 132 КПК).

Вищенаведені положення кримінального процесуального закону узгоджуються з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, згідно з яким ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі "Узан та інші проти Туреччини" / Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.п. 1, 2 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також у випадку застосування спеціальної конфіскації. Дана норма закону не обмежує можливість накладення арешту на майно фізичних чи юридичних осіб, які не мають правового статусу підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, при накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

Відповідно до ч 1. ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином майно, а саме: блокнот темно-синього кольору з наліпками, роздруківки вмісту електронного файлу з назвою «Актуальний» на 96 арк, акти оглядів пакувальних майданчиків за період 2023-2024 на яке просить слідчий накласти арешт відповідає критеріям визначеним в статті 98 КПК України, а саме те, що майно є речовим доказом, та майном, щодо якого існує сукупність розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, що в сукупності слугує підставою для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення приховування, перетворення чи знищення майна.

Що стосується клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон - «Huawei», імей: НОМЕР_1 , з сім карткою НОМЕР_2 слідчий суддя вважає, що клопотання в цій частині не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що прокурором не надано доказів, що зазначене майно є речовим доказом, та майном, щодо якого існує сукупність розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, що в сукупності слугує підставою для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення приховування, перетворення чи знищення майна. Прокурором не доведено, що наявні на вилученому мобільному телефоні відомості, мають значення для кримінального провадження, які в інший спосіб отримати неможливо, а незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може спричинити настання ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК (приховування, пошкодження, знищення та перетворення зазначених відомостей.

Крім того, у судовому засіданні прокурор проти повернення мобільного телефону - «Huawei», імей: НОМЕР_1 , з сім карткою НОМЕР_2 не заперечував.

Враховуючи викладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 175, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 20.01.2025 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 з забороною відчуження, користування та розпорядження ним, а саме:

блокнот темно-синього кольору з наліпками, роздруківки вмісту електронного файлу з назвою- «Актуальний» на 96 арк., акти оглядів паркувальних майданчиків за період 2023-2024.

В іншій частині поданого клопотання, відмовити.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 13.55 год. 14.02.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1