Провадження № 1-кс/487/620/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.01.2025 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

06.12.2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою №11/ПІМ-15-ДБР від 19.11.2024 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 20.11.2024 року він направив до Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві повідомлення про вчинення співробітниками УПП в Миколаївській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1,2 ст. 366 КК України.

На час звернення до суду, в порушення вимог ст.214 КПК України, відомості за його заявою до ЄРДР не внесено, що і послужило підставою для звернення до слідчого судді зі скаргою.

З урахуванням викладеного просив зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, відповідно до заяви його №11/ПІМ-15-ДБР від 19.11.2024 року.

До судового засідання ОСОБА_3 не з`явився, про час та а місце розгляду скарги був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до змісту скарги, просив провести її розгляд за його відсутності.

З урахуванням положень ст.26 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розгляд скарги провести за відсутності заявника, який скористався своїм правом на оскарження бездіяльності слідого, визначеним положеннями п.1 ч.1 ст.303 КПК України

До судового засідання уповноважена особа ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, не з`явилась.

12.12.2024 року до суду надійшов лист слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Миколаєві) ТУ ДБР в м. Миколаєві, ОСОБА_6 , №16-04-54774 від 12.12.2024, відповідно до якого слідчий зазначив, що заява ОСОБА_3 №11/ПІМ-15-ДБР від 19.11.2024 року, яка надійшла до ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві 25.11.2024 року, була зареєстрована, перевірена та долучена до матеріалів кримінального провадження №0002912 від 25.11.2024 року за ознкками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.365 КК України, відомості про яке було внесено до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 08.09.2024 року, на підставі Ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.10.2024 року.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності представника суб`єкта оскарження.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджується Офісом Генерального прокурора. Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними - суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

З матеріалів скарги встановлено, що 20.11.2024 року ОСОБА_3 , направив до ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві заяву №11/ПІМ-15-ДБР від 19.11.2024 року, про вчинення співробітниками УПП в Миколаївській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1,2 ст. 366 КК України.

Так у своїй заяві, ОСОБА_3 зазначив, що співробітник УПП в Миколаївській області - ОСОБА_5 при оформлені матеріалів ДТП, яка мала місце 01.02.2024 року на 100-му км. а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, за участю автомобіля під його керуванням, склав і видав завідомо неправдиві офіційні документи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №559537, схему місця ДТП, письмові пояснення учасників ДТП.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що в супереч вимогам ст.214 КПК України, вона не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення співробітниками УПП в Миколаївській області ОСОБА_5 та ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 366 КК України, про які у своїй заяві зазначає заявник, виходячи з їх складу (об`єктивної та суб`єктивної сторони).

Зокрема ОСОБА_3 жодним чином не зазначає які саме неправдиві дані були внесенні до вказаних у заяві документів, чому на його думку вони є неправдивими і чим обґрунтовуються твердження стосовно того, що співробітники УПП в Миколаївській області, завідомо знаючи про недостовірність певних відомостей, умисно, внесли їх до зазначених документів.

Крім того, ОСОБА_3 жодним чином не обґрунтовано настання для нього тяжких наслідків, розмір яких визначено п. 4 примітки 1 до ст. 364 КК України.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України вказує на обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Крім того, з листа слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Миколаєві) ТУ ДБР в м. Миколаєві, ОСОБА_6 від 12.12.2024 року №16-04-54774, вбачається що вказана заява ОСОБА_3 була зареєстрована, перевірена та долучена до матеріалів кримінального провадження №0002912 від 25.11.2024 року за ознкками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.365 КК України, відомості про яке було внесено до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 08.09.2024 року, на підставі Ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.10.2024 року.

Таким чином, зазначені в заяві №11/ПІМ-15-ДБР від 19.11.2024 року твердження, щодо наявності у діях посадових осіб УПП в Миколаївській області, ознак кримінальних правопорушень передбачених ч. 1,2 ст. 366 КК України, будуть перевірені та отримають належну правову оцінку, в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0002912 від 25.11.2024 року.

З урахуванням зазначеного, слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві при розгляді заяви ОСОБА_3 11/ПІМ-15-ДБР від 19.11.2024 року, діяв в межах своїх повноважень та бездіяльність слідчого не встановлена.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1