Справа № 461/7651/24
Провадження № 1-кп/461/225/25
УХВАЛА

17.02.2025 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора про роз`яснення судового рішення (вироку суду) у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом не являється, раніше судимого, востаннє 16.04.2024 Галицьким районним судом м. Львова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік (покарання не відбув),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України,

встановив:

у провадженні Галицького районного суду м. Львова перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України.

05.02.2025 року судом у згаданій справі ухвалено вирок.

Після отримання вироку прокурор звернувся до суду з клопотання про його роз`яснення.

Так, посилаючись на положення ст. 380 КПК України, прокурор просить роз`яснити зазначений вирок суду в частині порядку застосування запобіжного заходу до обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні подану ним заяву підтримав з мотивів наведених у ній, вказавши, що просить суд роз`яснити порядок виконання вироку в частині рішення суду стосовно застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник, кожен окремо, віднесли вирішення порушеного прокурором питання на розсуд суду.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 380 КПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Таким чином, обставин які перешкоджають розгляду клопотання не встановлено.

Дослідивши матеріали судової справи №461/7651/24 (провадження №1-кп/461/225/25), подану заяву та заслухавши доводи учасників процесу, суд приходить до наступних висновків, виходячи з наведених нижче мотивів.

Згідно ч.1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Таким чином, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю неоднакового тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Судом встановлено наступне.

05.02.2025 вироком Галицького районного суду міста Львова у справі №461/7651/24 (провадження №1-кп/461/225/25) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі.

Досліджуючи питання порушене прокурором у заяві, суд також виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і самого судового рішення у мотивувальній частині зазначеного вироку, серед іншого, вирішуючи питання застосування запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд навів наступне:

«Запобіжний захід застосований до обвинуваченого у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін».

Разом з тим, у резолютивній частини зазначеного вироку про запобіжний захід судом не зазначено.

Наведені обставини, на думку суду, можуть призвести до неоднозначного розуміння та сприйняття даного вироку в процесі його виконання в частині застосування запобіжного заходу.

Суд також виходить з наступного.

За ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є актом реалізації судової влади. Якість судового рішення - це один з основних критеріїв ефективності правосуддя. Судове рішення високої якості - це рішення, яке досягає правильного результату - наскільки це дозволяють надані судді матеріали - у справедливий, швидкий, зрозумілий та недвозначний спосіб.

Суд також виходить з того, що недолік судового рішення в частині не зазначення у резолютивній частині вироку суду рішення про запобіжний захід недоцільно усувати шляхом виправлення описки, адже у даному випадку суд роз`яснює своє рішення яке чітко відображено у мотивувальній частині, тобто не змінює зміст самого вироку, а по суті лише виконує процесуальну дію спрямовану на належне виконання рішення суду, задля усунення усіх сумнівів у його трактуванні та розумінні.

В цьому контексті суд наголошує, що ним у такий спосіб не змінюється суть самого рішення, адже, як зазначено вище, у мотивувальній частині вироку прямо наведено, що запобіжний захід застосований до обвинуваченого у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін. Натомість, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою, серед іншого, зазначаються рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Суд також підкреслює, що обґрунтованість вироку не стосується законності тримання під вартою. Навіть у разі його скасування тримання під вартою на його підставі буде законною (у тому числі з погляду статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Крім того, тримання під вартою на підставі вироку здійснюється для забезпечення його виконання, при цьому розумна підозра стає неактуальною, оскільки є вже висновок про винуватість, а ризики не мають значення, оскільки відбувається де факто відбування покарання.

З огляду на наведене, суд погоджується з доводами прокурора про необхідність роз`яснення даного вироку суду в частині застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили, а тому суд приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.380 КПК України,

постановив:

Заяву прокурора задовольнити.

Роз`яснити, вирок Галицького районного суду міста Львова від 05.02.2025 року у справі №461/7651/24 (провадження №1-кп/461/225/25), яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі,

а саме роз`яснити, що запобіжний захід застосований у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутніми при оголошенні судового рішення та засудженим, який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1