Справа №297/3419/24
У Х В А Л А

про відвід

18 грудня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянуши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника ОСОБА_4 про відвід головуючому судді Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесенному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000830 від 01 квітня 2024 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

встановив:

В провадженні судді Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000830 від 01 квітня 2024 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

12 грудня 2024 року до суду надійшла заява захисника ОСОБА_4 про відвід головуючому судді Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 у вищевказаному кримінальному провадженні, мотивована тим, що існують об`єктивні обставини, які дають підстави сумніватись в неупередженні судді ОСОБА_5 під час розгляду даного кримінального провадження, зокрема під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .. Так, в судовому засіданні 09.12.2024 ухвалою суду було задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою всім трьом обвинуваченим без визначення розміру застави, та продовжено строк дії таких до 06.02.2025, при цьому без дотримання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України. В судовому засіданні Берегівського районного суду 09.12.2024 стороною захисту в своїх запереченнях наголошувалось, як на невиконанні стороною обвинувачення вимог ст.ст. 331, 184, 199 КПК України щодо змісту клопотання про продовження строку тримання під вартою і доданих до нього документів, так і на необхідності дотримання судом своїх імперативних обов`язків, визначених в ч. 3 ст.183 КПК України. Однак, такі доводи сторони захисту своєї оцінки в ухвалі суду від 09.12.2024 нездобули і були судом проігноровані, як і обов`язок суду визначати заставу в таких випадках. Крім того, порівняльний аналіз ухвал суду якими вирішувались питання продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , дає підстави констатувати, що такі повністю ідентичні, за винятком дат їх постановлення та кінцевого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, навіть містять одні й ті самі описки та помилки. Отже, очевидним є висновок, що в таких діях судді ОСОБА_5 є ознаки явної прихильності і надання необгрунтованих переваг стороні обвинувачення. Всі вказані дії судді ОСОБА_5 в їх сукупності свідчать про те, що такий не є неупередженим в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , а систематичні істотні порушення вимог КПК України під час вирішення клопотань сторони обвинувачення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, вказують на те, що запобіжний захід застосований до ОСОБА_6 вже не є превентивною мірою, а носить характер кримінального покарання без доведення винуватості обвинуваченого, що є неприпустимим ігноруванням принципу презумпції невинуватості. Всі вищенаведені дії судді ОСОБА_5 є підставою для обгрунтованих сумнівів в його неупередженості і незалежності під час розгляду вказаного кримінального провадження, позаяк наштовхують на висновок про явно обвинувальний ухил судового провадження і дають підстави стверджувати, що до закінчення судового слідства у справі і виходу до нарадчої кімнати головуючий суддя вже зробив для себе висновок про винуватість її клієнта. Доводи даної заяви про відвід не зводяться лише до незгоди сторони захисту з процесуальними рішеннями судді ОСОБА_5 в даній справі (щодо вирішення питань застосування і продовження дії запобіжних заходів), оскільки дотримання останнім положень ч.3 ст.183 КПК України в інших судових провадженнях щодо інших осіб, і свідоме недотримання цих же норм законодавства в провадженні щодо ОСОБА_6 , на їх переконання є красномовним свідчення явно упередженого ставлення судді ОСОБА_5 до її клієнта в рамках розгляду кримінального провадження №297/3419/24 в наявності в нього вже сформованої думки про винність ОСОБА_6 , що виключає належне забезпечення обвинуваченому права на справедливий суд компетентним неупередженим судом. А тому, просить відвести суддю Берегівського районного суду ОСОБА_5 від розгляду справи №297/3419/24, а вказану справу передати для здійснення авторозподілу з метою визначення іншого складу суду, в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_5 підтримала, з підстав зазначених в такій та пояснила, що існують об`єктивні обставини, які дають підстави сумніватись в неупередженості судді ОСОБА_5 під час розгляду даного кримінального провадження. Так, ухвалами суду, під головуванням останнього, неодноразово було задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою всім трьом обвинуваченим без визначення розміру застав, при цьому без дотримання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України. Стороною захисту в своїх запереченнях наголошувалось на невиконанні стороною обвинувачення вимог ст.ст. 331, 184, 199 КПК України щодо змісту клопотання про продовження строку тримання під вартою і доданих до нього документів, так і на необхідності дотримання судом своїх імперативних обов`язків, визначених в ч. 3 ст. 183 КПК України. Однак, такі доводи сторони захисту своєї оцінки в ухвалі суду від 09.12.2024 нездобули і були судом проігноровані, Крім того, порівняльний аналіз ухвал суду якими вирішувались питання продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , дає підстави констатувати, що такі повністю ідентичні, за винятком дат їх постановлення та кінцевого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, навіть містять одні й ті самі описки та помилки. Отже, очевидним є висновок, що в таких діях судді ОСОБА_5 є ознаки явної прихильності і надання необгрунтованих переваг стороні обвинувачення. Систематичні істотні порушення вимог КПК суддею ОСОБА_5 при розгляді даного кримінального провадження є підставою для обгрунтованих сумнівів в його неупередженості. А тому, просила заявлений відвід задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав заявлений відвід безпідставним, оскільки вважав, що суддею ОСОБА_5 було дотримано всіх норм КПК України в ході судового розгляду кримінального провадження, а також при розгляді клопотання прокурора про продовження строку дії обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим, вважав в задоволенні заявленого відводу відмовити.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи повідомленими про день, час та місце сувого розгляду заяви про відвід, клопотань про розгляд справи з їх участю, не надали. При цьому, сторони кримінального провадження не заперечили щодо розгляду вказаної заяви без участі обвинувачених.

Головуючий суддя ОСОБА_5 якому заявлено відвід в судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку захисника та прокурора щодо заявлено відводу, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали заяви про відвід, суд приходить до наступного.

13 серпня 2024 року до Берегівського районного суду Закарпатської області із Закарпатської обласної прокуратури надійшов для розгляду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000830 від 01 квітня 2024 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого по вищевказаному кримінальному провадженню - суддю Берегівського районного суду ОСОБА_5 , що стверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 серпня 2024 року (Т. 1 а.с. 75).

12 грудня 2024 року до суду надійшла заява захисника ОСОБА_4 про відвід головуючому судді Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні, мотивована тим, що існують об`єктивні обставини, які дають підстави сумніватись в упередженні судді ОСОБА_5 під час розгляду даного кримінального провадження.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, ухвалами Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 серпня 2024 року, 15 жовтня 2024 року та 09 грудня 2024 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, без визначення застави (Т. 1 а.с. 229-240, Т. 2 а.с. 215-226, Т. 3 а.с. 95-104).

При цьому, захисник ОСОБА_4 вказує на не дотримання головуючим ОСОБА_5 під час ухвалення вищевказаних процесуальних рішень вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, а також наголошує, що такі ухвали суду є повністю ідентичними, за винятком дат їх постановлення та кінцевого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, навіть містять одні й ті самі описки та помилки.

Крім того, вважає, що в діях судді ОСОБА_5 є ознаки явної прихильності і надання необгрунтованих переваг стороні обвинувачення. Систематичні істотні порушення вимог КПК суддею ОСОБА_5 при розгляді даного кримінального провадження є підставою для обгрунтованих сумнівів в його неупередженості.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.97 гарантує право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року).

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі необхідно вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що ж стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Як встановлено в судовому засіданні, в сторони захисту існує сумнів у об`єктивності та неупередженості головуючого судді Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 щодо здійснення розгляду кримінального провадження.

Положення ст. 3 Європейського статуту судді передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим але й має сприйматися будь-ким, як неупереджений.

Враховуючи те, що наведені в заяві про відвід сторони захисту підстави для відводу судді Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 є такими, що викликають сумнів в сторони захисту в об`єктивності та неупередженості останнього, та оскільки положеннями ст. 3 Європейського статуту судді передбачено, що суддя має сприйматися будь-ким, як неупереджений, та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не викликало б сумнівів щодо розгляду справи неупередженим судом, заявлений відвід суд вважає задоволити.

Разом з тим, слід зазначити, що при розгляді заяви про відвід судді, суд не вправі перевіряти законність та обгрунтованість відповідного процесуального рішення прийнятого суддею за результатом розгляду відповідного клопотання, в даному випадку клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, оскільки таке є повноваженням виключно апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги, та суд при розгляді заяви про відвід судді, не наділений повноваженнями встановлювати порушення норм процесуального законодавства іншим суддею при розгляді кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 76, 81, 82 КПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву захисника ОСОБА_4 про відвід головуючому судді Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесенному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000830 від 01 квітня 2024 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - задоволити.

Матеріали кримінального провадження №297/3419/24 (1-кп/297/374/24) передати в канцелярію Берегівського районного суду Закарпатської області для проведення їх перерозподілу в порядку ст. 35 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено о 11 год. 15 хв. 19 грудня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9