В И Р О К

Іменем України

14.02.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , розлученого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Долинське Ананьївського району Одеської області та жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000519 від 25.12.2024,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Матрос ОСОБА_3 , гранатометник розвідувального відділення розвідувального взводу батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_1 у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 41 Конституції України, вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин. 25.11.2024 близько 01 години 15 хвилин ОСОБА_3 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , в період воєнного стану, перебували на другій пасажирській платформі залізничного вокзалу станції Жмеринка, що розташований за адресою: Вінницька область, м. Жмеринка, проспект Бориса Олійника, 1, маючи умисел на заволодіння майном, належним ОСОБА_8 , з метою власного незаконного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, проти волі останнього, застосували до нього фізичну силу, що виразилось у нанесенні множинних ударів руками та ногами по різних частинах тіла потерпілого, від чого останній впав на землю, тобто застосували насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці попереку справа, синець з осадненням на лобі зліва та садно шиї зліва, які належать до легких тілесних ушкоджень, після чого, шляхом ривка зірвали рюкзак зі спини останнього, в якому знаходились: мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 13», Імеі1: НОМЕР_2 , Імеі2: НОМЕР_3 , з об`ємом оперативної пам`яті 8+4 Gb, з об`ємом внутрішньої пам`яті 512 Gb, без сім-картки, вартість якого становить 7351,20 гривень, мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 7», Імеі1: НОМЕР_4 , Імеі2: НОМЕР_5 , об`єм внутрішньої пам`яті 32 гб з сім-карткою НОМЕР_6 , вартість якого встановити не представилось за можливе, та інші особисті речі, які для ОСОБА_8 матеріальної цінності не становлять. Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 довівши свій злочинний умисел побігли в напрямку скверу залізничного вокзалу станції Жмеринки, покинувши місце вчинення злочину, та маючи можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 7351,20 гривень.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що дійсно 25.11.2024 вночі перебував на залізничному вокзалі в м. Жмеринка, чекав потяг на Одесу. Вийшов п`яний на перон, познайомився з ОСОБА_4 , почали спілкуватись, та після чого, з ОСОБА_4 вирішили набити потерпілого та забрати телефони, що і зробили. Із вартістю викраденого згоден. Кваліфікацію його дій викладених в обвинувальному акті не оспорює.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що дійсно в листопаді 2024 року вночі приїхав електричкою з Києва в м. Жмеринка, чекав електричку на Вапнярку. Почалась тривога, всіх вигнали з вокзалу. Стояли з ОСОБА_3 курили з дідом, ОСОБА_3 запропонував заробити легких грошей, дід не погодився та пішов. Потім він з ОСОБА_3 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , попросив закурити, вони почали його бити, так як хотіли забрати сумку та телефон, зірвали з нього рюкзак, з якого він витягнув телефон та віддав ОСОБА_3 , ОСОБА_3 витягнув з кітеля ще один телефон. Потерпілий просив не забирати документи, так як він військовий. Після цього з ОСОБА_3 пішли в тунель та вийшли в місто. Через 15 хвилин вирішили повернутися назад, бо зрозумів, що вчинив неправильно, вважає, що так вчинив, бо був випивший. Коли повернулись, то вже приїхали працівники поліції та військові. Із вартістю викраденого згоден. Кваліфікацію його дій викладених в обвинувальному акті не оспорює.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинувачених, дослідженням характеризуючих даних на обвинувачених.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому щиро розкаявся, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, на обліку в нарколога та психіатра не значиться, рахується військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , має на утриманні неповнолітню дитину, перебуває у цивільному шлюбі, потерпілий ОСОБА_8 просив не карати суворо, претензій до обвинувачених не має. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Судом встановлено, що хоча і обвинувачений ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, судимість погашена, однак неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та наразі притягується до кримінальної відповідальності Немирівським ГУНП у Вінницькій області за ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 342 КК України, за місцем служби характеризувався негативно, перебуває в СЗЧ.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке є тяжким злочином, особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненому щиро розкаявся, раніше не судимий, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, на обліку в нарколога та психіатра не значиться, потерпілий ОСОБА_8 просив не карати суворо, претензій до обвинувачених не має. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Судом встановлено, що хоча і обвинувачений ОСОБА_4 хоча раніше не судимий, однак наразі Солом`янським ГУНП м. Києва притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 263 КК України (20.05.2024 направлено обвинувальний акт до суду), є неодруженим, немає стабільних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та проживання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави в рівних частинах.

Речові докази по справі слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, скасувавши арешт.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, з урахуванням наявності ризиків передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КК України.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відраховувати з дня набрання даним вироком законної сили.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 25.11.2024 по день набрання вироком законної сили включно, відповідно до співвідношення день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою - залишити без змін продовживши його до вступу вироку в законну силу, але не більше 60 днів до 14 квітня 2025.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відраховувати з дня набрання даним вироком законної сили.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 25.11.2024 по день набрання вироком законної сили включно, відповідно до співвідношення день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - залишити без змін продовживши його до вступу вироку в законну силу, але не більше 60 днів до 14 квітня 2025.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення експертизи в сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 19 коп.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 13», Імеі1: НОМЕР_2 , Імеі2: НОМЕР_3 , з об`ємом оперативної пам`яті 8+4 Gb, з об`ємом внутрішньої пам`яті 512 Gb, без сім-картки, який поміщено до спец. пакету НПУ ICR0139596; мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 7», Імеі1: НОМЕР_4 , Імеі2: НОМЕР_5 , з об`ємом внутрішньої пам`яті 32 Gb з сім-карткою НОМЕР_7 , який поміщено до спец. пакету НПУ ICR0139597 повернути потерпілому ОСОБА_8 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.12.2024;

ліхтарик сірого кольору - повернути потерпілому ОСОБА_8 .

три відеозаписи за період з 00:55 до 01:25 25.11.2024 з трьох камер відеоспостереження програми «Безпечне місто», володільцем та користувачем якої є Жмеринська міська рада, що встановлені на залізничному вокзалі станції Жмеринка, які записано на оптичний диск DVD-R ємкістю 4,7 Gb залишити при матеріалах кримінального провадження №0000519, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.12.2024.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченим та вручити прокурору.

Суддя