КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/3480/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

24 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001155 від 11.09.2017 за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого злочину, передбаченого ч.3, ч.4 ст. 358 КК України, та ОСОБА_8 , обвинуваченої злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року клопотання захисника ОСОБА_10 задоволено. Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2017 року за № 000115 стосовно вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.3, ч.4 ст. 358 КК України та ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України,- повернуто прокурору.

Обґрунтовуючи рішення суд першої інстанції вказав, що в обвинувальному акті сформульовано однакове обвинувачення відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , не рахуючи додаткового формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_7 щодо використання завідомо підробленого документа, що кваліфіковане за ч.4 ст. 358 КК України, зазначення в офіційному документі завідомо неправдивої інформації, вчинене за попередньою змовою групою осіб. При цьому, такі дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366 КК України, а ОСОБА_7 за ч.3 ст. 358 КК України, тобто за різними статтями КК України. Крім того, в обох випадках кваліфікуючою ознакою кожного інкримінованого кримінального правопорушення є його вчинення за попередньою змовою групою осіб. Втім, обвинувачуючи ОСОБА_8 у вчиненні за попередньою змовою із ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366 КК України, прокурор не пред`явив ОСОБА_7 , як співвиконавцю такого кримінального правопорушення, жодного обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого тією ж ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366 КК України, яке є менш тяжким ніж кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 358 КК України, за яким з незрозумілих причин кваліфіковані дії ОСОБА_7 . Також, обвинувачуючи ОСОБА_7 у вчиненні за попередньою змовою із ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України, прокурор не пред`явив ОСОБА_8 жодного обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого тією ж ч.3 ст. 358 КК України, що з урахуванням іншої кваліфікації дій ОСОБА_8 викликає нерозуміння у тому, чи було таки вчинено таке кримінальне правопорушення за попередньою змовою обвинувачених.

Судом зауважено, що відсутність конкретного викладення формулювання обвинувачення в обвинувальному акті може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченого, що надалі позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення на виконання вимог ст. 348 КПК України та розглянути кримінальне провадження у його межах. Зазначені обставини, на думку суду, а також різна кваліфікація одних і тих же дій обвинувачених роблять незрозумілим обвинувачення, викликають суперечність між формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2024 скасувати, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000115 від 11.09.2017 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, направити до Печерського районного суду м. Києва на новий судовий розгляд.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор вказує, що клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту було подане на стадії судового розгляду та не підлягало ні розгляду, ні задоволенню взагалі. Вказує, що висновки суду першої інстанції про повернення кримінального провадження не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки з огляду вимоги ст. 314 КПК України суд не може повернути кримінальне провадження, адже перелік рішень, які може прийняти суд на підготовчому судовому засіданні є абсолютно вичерпним.

Апелянт вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, з сформульованого в обвинувальному акті обвинувачення вбачається, що дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кваліфіковано відповідно до викладеного в обвинувальному акті обвинувачення та з урахуванням особливостей складу кримінального правопорушення кожного суб`єкта. Апелянт зазначає, що конкретна перевірка зазначених відомостей у сформульованому органом досудового розслідування обвинуваченні відбувається вже під час дослідження доказів, про що прокурором було наголошено під час судового засідання. Кримінальний процесуальний закон не уповноважує суд на стадії підготовчого провадження надавати процесуальну оцінку обсягу і формулюванню обвинувачення, отже, як зазначає апелянт, питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також узгодженість викладених фактичних обставин з формулюванням обвинувачення не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.

Таким чином, на думку апелянта, в даному обвинувальному акті відсутні недоліки, які зумовили б його повернення прокурору, а фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, є такими, які прокурор вважає встановленими, відповідають вказаній кваліфікації, а обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор вказує, що зазначені судом обставини щодо відсутності конкретного викладення обвинувачення та різної кваліфікації одних і тих же дій обвинувачених, які позбавляють суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченим суть обвинувачення на виконання вимог ст. 348 КК України є безпідставними, оскільки роз`яснення обвинуваченим суті обвинувачення здійснюється в межах судового розгляду, після оголошення прокурором обвинувачення. Оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акту, згідно з ч. 2 ст. 347 КК України розпочинає стадію судового розгляду, в межах якої, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, прокурор має право, відповідно до положень ст. 338 КПК України змінити обвинувачення, якщо буде встановлено нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. Проте, як зазначає прокурор, судом вказану норму процесуального законодавства не взято до уваги та прийнято рішення про повернення зі стадії судового розгляду до стадії підготовчого судового засідання. Підготовче судове засідання відбулось 25.03.2021 за результатом якого, ухвалою Печерського районного суду м. Києва призначено до судового розгляду кримінальне провадження за обвинувальним актом та суддею визначено, що ухвала оскарженню не підлягає. З викладеного вбачається, що Печерським районним судом м. Києва проведено два підготовчих засідання (25.03.2021 та 22.02.2024) за одним обвинувальним актом та суддею визначено, що ухвала оскарженню не підлягає. Разом з тим, як зазначає апелянт, повернувшись на стадію підготовчого судового засідання, суд вирішив питання про повернення кримінального провадження з підстав, які виходять за межі даної стадії.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 , вказуючи на правильність рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити її, думку обвинувачених та їх захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право із стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким закінчується досудове розслідування.

Імперативно встановлені вимоги до відомостей, які обвинувальний акт повинен містити, передбачені п.п. 1-9 ч. 2 ст. 291 цього Кодексу, а саме: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Аналіз наведених норм кримінального процесуального закону дає підстави стверджувати, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

Будь-яких інших підстав для повернення обвинувального акту прокурору законом не передбачено.

При цьому, в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, проте, відносно формулювання обвинувачення та інших складових обвинувального акта немає в законі будь - яких застережень чи вимог.

Оскільки відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, то відповідно, формулювання обвинувачення та інші відомості викладається у такому виді, як це вважає необхідним прокурор. Спосіб же викладення формулювання обвинувачення та правильність зазначення інших відомостей може бути предметом оцінки суду лише під час судового розгляду кримінального провадження, який відповідно, до вимог ст. 337 КПК України проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Як убачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001155 від 11.09.2017 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , то він відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону. Зокрема, фактичні обставини справи, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону про кримінальну відповідальність та формулювання висунутого ОСОБА_7 за ч.3, ч.4 ст. 358 КК України та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України обвинувачення.При цьому, наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення. Долучено до обвинувального акта і розписку обвинувачених та їх захисника про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. Отже, цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, і будь - яких перешкод для призначення його до судового розгляду, колегія суддів не вбачає.

Що стосується посилань суду першої інстанції на однакове формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , додаткове формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_7 , невідповідності кваліфікації дій останніх за даними обвинуваченнями, а також не пред`явлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення, яке, на переконання суду першої інстанції, мало бути пред`явлено, то колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки, повертаючи обвинувальний акт з зазначених підстав суд першої інстанції вдався до аналізу формулювання висновків, фактично оцінивши обставини, які підлягають доказуванню в ході судового розгляду кримінального провадження по суті, чим вийшов за межі предмету судового розгляду, тоді як відповідно до положень ст. 314 КПК України, суд не вправі давати оцінку обставинам, наведеним в обвинувальному акті та здійснювати аналіз процесуальних дій проведених органом досудового розслідування у підготовчому судовому засіданні.

Також, колегія суддів бере до уваги позицію, висловлену у постановах Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №273/1053/17 та від 10.09.2020 у справі №504/3802/15-к, про те, що кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Крім того, зміна обвинувачення належить до виключної компетенції прокурора, у зв`язку з чим суд не має повноважень корегувати позицію сторони обвинувачення (постанова Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №484/2750/15-к).

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду про повернення обвинувального акта прокурору, прийняте за результатами підготовчого судового засідання, не може бути визнане законним та обґрунтованим, оскільки при його постановленні не були дотримані вимоги кримінального процесуального закону.

Окрім того, обґрунтованими є твердження прокурора і про те, що суд першої інстанції в порушення вимог закону повернувся на підготовчу стадію судового провадження, оскільки після заміни в даному провадженні складу суду, відповідно до вимог ст. 319 КПК України, мав розпочатися спочатку саме судовий розгляд, який відповідно до вимог п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України є окремою стадією судового провадження і розпочинається з оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акту. Відповідно, на стадії судового розгляду не могло подаватись та вирішуватись судом клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

З огляду на встановлені в ході апеляційного перегляду обставини, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України, ухвалено з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п. 3 ч. 1ст. 409 КПК України є підставою для скасування ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2024 щодо повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001155 від 11.09.2017 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2024, якою кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2017 року за № 000115 стосовно вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.3, ч.4 ст. 358 КК України та ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України,- повернуто прокурору - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4