Провадження № 1-кс/201/5835/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Вовчанське, Якимівського району, Запорізької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000271 від 18 грудня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що 18 грудня 2024 року об 11 годині 26 хвилин у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел направлений на придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , користуючись смартфоном марки «SAMSUNG» моделі Galaxy M31 R58NB1V293Y Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 у якому була наявна SIM-картка з абонентським номером телефону НОМЕР_3 через додаток «Telegram X» зв`язався з невстановленою досудовим розслідуванням особою під ніком « ОСОБА_7 », у якої за адресою: м. Дніпро, вул. Дмитра Донцова навпроти магазину «Минутка» за координатами широта: НОМЕР_4 , довгота: НОМЕР_5 , діючи умисно, придбав наркотичний засіб обіг якого заборонено - канабіс, який був розфасований в 40 згортків з липкої стрічки, котрі почав зберігати при собі, з метою збуту, пересуваючись з ними пішим ходом вулицями міста Дніпра, з метою збуту наркотичної речовини шляхом її розміщення в загальнодоступних місцях.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свої протиправні наміри спрямовані на зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, ОСОБА_5 18 грудня 2024 року, приблизно о 20 годині 08 хвилин, пересуваючись пішим ходом по вул. Мандриківській у м. Дніпро, в районі буд. №8Б був зупинений працівниками сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, в яких виникли підозри стосовно ОСОБА_5 щодо наявності в нього наркотичних засобів, психотропних речовин чи прекурсорів.

Так, в ході проведення затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України за адресою: м. Дніпро, вул. Мандриківська біля буд. №8б, в останнього в кишені вдягнутої на ньому куртки темного кольору було виявлено та вилучено 9 згортків з ізоляційної стрічки з речовиною рослинного походження. Відповідно до висновку експерта від 19 грудня 2024 року №СЕ-19/104-24/51396-НЗПРАП, речовина в одному із згортків, вилучених з кишені ОСОБА_5 є канабісом, що відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,7634 г, яку останній зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 307 КК України, саме: незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу.

Відомості про дані факти були внесені до ЄРДР 18 грудня 2024 року за № 0000271, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

19 грудня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, у зв`язку з чим, останній може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, зазначивши, що стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Окрім того, захисник просив звернути увагу на міцні соціальні зв`язки підозрюваного, наявність постійного місця проживання, а також на стан здоров`я підозрюваного, у зв`язку з чим, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував стосовно задоволення клопотання, зазначивши, що вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, слідчий суддя виходить з наступного.

Судом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за об`єднаним кримінальним провадженням № 0000271 від 18 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

19 грудня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Крім того, у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про що свідчать наступні докази, зокрема рапорт №44731 від 18 грудня 2024 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18 грудня 2024 року, протокол огляду від 18 грудня 2024 року, висновок експерта №СЕ-19/104-25/51396-НЗПРАП від 19 грудня 2024 року, протоколи огляду від 19 грудня 2024 року, протокол проведення слідчого експерименту від 19 грудня 2024 року, а отже, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При цьому, слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вирішує питання щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину і правильності кваліфікації його дій, що є предметом судового провадження.

Також, на думку слідчого судді, доведеними є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді восьми років позбавлення волі. Таким чином, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, визначених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, з підстав їх необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження їх існування.

В той же час, прокурором доведена і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді восьми років позбавлення волі, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри, тому перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватись від органів досудового слідства, тому з урахуванням встановленого вище ризику, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

Крім того, слідчий суддя не може врахувати як беззаперечні доводи сторони захисту щодо того, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий на підставі ст. 89 КК України, має стійкі соціальні зв`язки та постійне місце проживання, при вирішенні питання про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ці обставини не зменшують ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, та вони існували і на момент вчинення кримінальних правопорушень, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

Окрім цього, оцінюючи посилання сторони захисту щодо стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , суд не може беззаперечно визнати даний факт, як підставу неможливості продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жодних медичних висновків з приводу неможливості перебування підозрюваного ОСОБА_5 в умовах ізоляції від суспільства та неможливості надання медичної допомоги останньому в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» на адресу суду надано не було.

Виходячи з вищенаведеного, а також враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину; вік та стан його здоров`я, які не перешкоджають застосуванню такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою; майновий стан останнього, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним або іншою юридичною чи фізичною особою застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також майновий та сімейний стан останнього, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840,00 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, оскільки саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», строком дії до 15 лютого 2025 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою є 15 лютого 2025 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840,00 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 , або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840,00 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_5 , з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 15.15 годині 23 грудня 2024 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1