Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/2362/24
Провадження № 1-кп/542/197/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000266 від 19.11.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лукищина, Полтавського району, Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-30.03.2000 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

-12.10.2000 Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 215-3, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки. Звільнений 18.02.2002 умовно-достроково на підставі постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 17.01.2002, невідбутий строк покарання 1 рік 9 місяців 7 днів;

-22.10.2003 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.289, ст.69, ч.5 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Звільнений 17.06.2006 по відбуттю строку покарання;

-22.01.2007 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.289, ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений 10.11.2008 умовно-достроково на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.10.2008 на підставі ст. 81 КК України, невідбутий строк покарання10 місяців 8 днів;

-07.11.2011 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна. Звільнений 23.02.2017 умовно-достроково на підставі ухвали Петрівського районного суду Кіровоградської області від 06.02.2017, на підставі ст. 81 КК України, невідбутий строк покарання 1 рік 10 місяців 14 днів;

-15.08.2024 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який сплачений 15.08.2024,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2017 року спільно проживають однією сім`єю за адресою АДРЕСА_2 , при цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не перебувають у шлюбі між собою.

В порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з липня по листопад 2024 року систематично вчиняв відносно ОСОБА_3 дії психологічного та фізичного насильства, що виразилося у нанесенні ляпасів, штовханні, образі лайливими словами та нанесенні тілесних ушкоджень, що призвело до страждань останньої.

Так, вироком Новосанжарського районного суду від 15.08.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Відповідно вказаного вироку, 29.07.2024 близько 18:00 год. ОСОБА_6 перебуваючи у будинку за адресою АДРЕСА_2 , наніс ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження.

Постановою Новосанжарського районного суду від 10.10.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно вказаної постанови, 08.09.2024 ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 , а саме умисно завдав ляпасів, штовхав, ображав лайливими словами, чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру.

В подальшому, ОСОБА_4 будучи притягнутим до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення насильства в сім`ї, належних висновків для себе не зробив, продовжив вчиняти домашнє насильство відносно ОСОБА_3 - особи, з якою спільно проживає однією сім`єю, але з якою не перебуває у шлюбі, та 15.11.2024 близько 14 години за адресою АДРЕСА_2 , вчиняв відносно ОСОБА_3 дії психологічного насильства, що проявлялось у висловлюванні словесних образ нецензурною лайкою та погрозою фізичної розправи, що призвело до її психологічних страждань.

Відповідно до висновку судово-психологічної експертизи від 27.11.2024 встановлено, що на даний час ОСОБА_3 перебуває в стані психоемоційної напруги, що супроводжується підвищеною тривожністю, острахом за свою безпеку, побоюванням та очікуванням конфліктів зі співмешканцем. Описані обставини зумовлюють знервованість, плаксивість, порушення нормальної життєдіяльності та відпочинку, погіршення умов повсякденного функціонування, наявність конфліктних умов, необхідність систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим знижують загальну якість життя ОСОБА_3 , спричиняють психологічні (моральні) страждання. Наявний у ОСОБА_3 на даний час емоційний стан (психоемоційної напруги) зумовлений (перебуває у причинно-наслідковому зв`язку) агресивною поведінкою її співмешканця. Конфліктна поведінка ОСОБА_4 постає для ОСОБА_3 психотравмуючою та викликає формування й фіксацію негативних психоемоційних змін досліджуваної.

Отже, вказаними насильницькими діями, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_3 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, систематичні фізичні та психологічні страждання, що завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних та фізичних страждань потерпілої особи.

24 грудня 2024 року була укладена Угода про примирення між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Відповідно до укладеної угоди:

- підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в зазначеному діянні;

- потерпіла ОСОБА_3 погоджується з кваліфікацією діяння ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України; ніяких матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України у виді одного року позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, визначивши останньому іспитовий строк.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Матеріальних та моральних претензій з боку потерпілої ОСОБА_3 до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. Її умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Підозрюваний під час досудового розслідування та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних та фізичних страждань потерпілої особи; підозрюваному під час досудового розслідування та як обвинуваченому в підготовчому судовому засіданні роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.

Так, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.126-1 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Також судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра, не одружений.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Згідно з ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у виді одного року позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільнення його від покарання з іспитовим строком, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілої або держави, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374-376, 394-395, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про примирення від 24 грудня 2024 року, укладену між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000266 від 19.11.2024 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом випробувального строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду, з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1