Провадження № 1-кп/470/27/25
Справа № 470/628/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурорів Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2023 року за № 00001804 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Березнегувате Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, стрільця санітара 1 відділення 1 взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.407, ч.3 ст.413 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2022 року ОСОБА_6 на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України було призвано на військову службу за мобілізацією на період воєнного стану ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 52 від 21 березня 2022 року солдата ОСОБА_6 було призначено на посаду стрільця 1 відділення 2 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 34-РС від 06 червня 2022 року солдата ОСОБА_6 було зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 3 від 09 червня 2022 року солдата ОСОБА_6 було призначено на посаду стрільця 1 відділення 1 взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 38 від 12.07.2022 року солдата ОСОБА_6 призначено на посаду стрільця санітара 1 відділення 1 взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки Відтак, з 21 березня 2022 року, тобто з моменту відправлення обвинуваченого ОСОБА_6 з ІНФОРМАЦІЯ_5 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За статтею 1 Закону України «Про оборону України» - воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запровадження в Україні воєнного стану та порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану солдату ОСОБА_6 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, 28 листопада 2022 року, точно часу органами досудового розслідування встановлено не було, обвинувачений ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді стрільця - санітара 1відділення 1 взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог вищевказаного законодавства, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби тимчасове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 в межах території Баштанського району Миколаївської області та незаконно перебував за його межами, де проводив час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби до 25 червня 2024 року.

Крім цього, станом на листопад 2022 року військова частина НОМЕР_1 на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року була залучена до здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії і знаходилась в районі ведення бойових дій на території Миколаївської області у складі створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, а саме угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », а особовий склад військової частини НОМЕР_1 , зокрема солдат ОСОБА_6 , виконував бойові завдання на лінії безпосереднього зіткнення із супротивником у районі проведення бойових дій.

Згідно зі статтями 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців певні обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Згідно зі ст. 16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог статей 17, 65, 68 Конституції України, статей 9, 11, 16, 49,128,129 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно з положеннями статей 1, 3, 7 ЗУ «Про правовий режим майна в Збройних Силах України», військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Особи, винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом.

Пунктом 13 «Положення про порядок обліку, зберігання, списання і використання військового майна у Збройних Силах України», затвердженого постановою КМУ від 04.08.2000 № 1225, визначено, що військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників; умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати.

Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року №160-ІХ, встановлено, що військовослужбовці зобов`язані бережливо ставитися до довірених їм озброєння, техніки та іншого військового майна, вживати заходів до запобігання шкоди. Особи, які посягають на державну власність, недбало ставляться до озброєння, техніки та іншого військового майна, притягаються до матеріальної відповідальності. Притягнення до матеріальної відповідальності не звільняє від дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Згідно пункту 4 розділу І «Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних сил України в мирний час та особливий період» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232 (далі Інструкція), інвентарне майно це предмети військової форми одягу, взуття, спорядження, технічні засоби речової служби, обладнання, намети, брезенти, контейнери та інше устаткування, яке є власністю Міністерства оборони України та яким забезпечуються військовослужбовці.

За пунктом 29 розділу V Інструкції, у разі звільнення військовослужбовців з військової служби у запас або відставку, у їх власність дозволяється залишати видані предмети речового майна особистого користування та інвентарне майно, вказане у відповідних примітках до норм забезпечення. Інше інвентарне майно здається на речовий склад військової частини.

07 серпня 2022 року, обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 отримав у службове користування наступне інвентарне майно: чоботи гумові 1пара, казанок польовий 1 шт., фляга польова 1 шт., рушник махровий 2 шт., килим польовий ізоляційний 1 шт., наколінники тактичні бойові 1 пара, налокітники тактичні бойові 1 пара, бойовий балістичний шолом 1 шт., плитоноска кольору койот 1 шт., мішок спальний 1 шт.

Однак 28 листопада 2022 року, більш точного часу органами досудового розслідування встановлено не було, обвинувачений ОСОБА_6 діючи в умовах воєнного стану, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді стрільця - санітара 1 відділення 1 взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи в межах населеного пункту АДРЕСА_2 , діючи із злочинною недбалістю, всупереч вимогам ст.ст. 2,9,11,16,17,127,128,130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1,3,7 Закону України « Про правовий режим майна в Збройних Силах України», п.29 розділу V Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232, п.13 «Положення про порядок обліку, зберігання, та використання військового майна у Збройних Сил України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225, втратив ввірене йому для службового користування інше військове майно, не передавши його на речовий склад військової частини НОМЕР_1 , а саме: чоботи гумові 1 пару вартістю -145,75 грн., казанок польовий 1 шт. вартістю- 446,93 грн., флягу польову 1 шт. вартістю -128,99 грн., рушник махровий 2 шт. вартістю -104,59 грн., килим польовий ізоляційний 1 шт. вартістю - 309,17 грн., наколінники тактичні бойові 1 пара вартістю 335,95 грн., налокітники тактичні бойові 1 пара вартістю 355,56 грн., бойовий балістичний шолом 1 шт. вартістю -8250 грн., плитоноску кольору койот 1 шт. вартістю - 9655,83 грн., мішок спальний 1 шт. вартістю 775 грн., чим завдав збитків державі, в особі військової частини НОМЕР_1 на загальну суму 20507 грн. 76 коп.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем, самовільно залишив місце служби, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, а також втратив ввірене для службового користування інше військове майно внаслідок порушення правил його зберігання, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.413 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 визнав повністю, вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.413 КК України фактично визнав повністю, цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином визнав частково, в частині вартості балістичного шолому в сумі 8250 грн. Суду показав, що у березні 2022 року був призваний на військову службу за мобілізацією, оскільки сам після сімейної сварки прийшов до військкомату. Після навчання, для виконання бойових завдань їх підрозділ було направлено до населеного пункту в межах Березнегуватської ТГ Баштанського району Миколаївської області. Через наявні хвороби та отримані травми він неодноразово перебував на лікуванні і реабілітації. В кінці листопада 2022 року просив надати йому триденну відпустку, однак не дочекавшись дозволу самовільно поїхав додому, в селище Березнегувате Баштанського району Миколаївської області, де випивав, через що вчасно не повернувся на службу. Під час проходження військової служби отримував у службове користування перелічене майно, йому було роз`яснено порядок його зберігання, повернення, підстави матеріальної відповідальності. Виданий балістичний шолом загубив під час обстрілу, а інше майно та зброю, перед самовільним залишенням військової частини, залишив у будинку в населеному пункті тимчасової дислокації військової частини. Через декілька днів він повернувся до місця розташування підрозділу, але виявив відсутність як військових так і службового майна, у зв`язку з чим телефонував командиру, який повідомив, що вони перейшли в Херсонську область. Повернутися на військову службу він наміру і бажання не має, через незадовільний стан здоров`я, у вчиненому розкаюється.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_6 його вина у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень також підтверджується іншими доказами дослідженими під час судового розгляду.

Даними наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 (з основної діяльності) № 81 від 21 березня 2022 року, згідно якого солдата ОСОБА_6 було призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних для комплектування команди 699/ (т.1 а.п.180-183).

Даними наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 ( по особовому складу) № 34-РС від 06 червня 2022 року за яким солдата ОСОБА_6 стрільця 1 відділення 2 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_9 було увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира ІНФОРМАЦІЯ_10 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Сухопутних військ Збройних Сил України з 06 червня 2022 року ( т.1 а.п.184-185).

Даними витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 3 від 09 червня 2022 року, згідно якого солдата ОСОБА_6 , зарахованого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 ( по особовому складу) від 06 червня 2022 року №34-РС у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , з 09 червня 2022 року було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та визнано вважати таким, що з 10 червня 2022 року справу та посаду стрільця 1 відділення 1 взводу 2 стрілецької роти прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «солдат» ( т.1 а.п.164).

Даними витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 38 від 12.07.2022 року, за яким солдата ОСОБА_6 , стрільця першого відділення першого взводу другої стрілецької роти НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону, призначеного наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 ( по особовому складу) від 12 липня 2022 року № 44-РС, було призначено на посаду стрільця санітара першого відділення першого взводу другої стрілецької роти ( т.1 а.п.165).

Копією рапорту обвинуваченого ОСОБА_6 командиру військової частини НОМЕР_1 від 25 листопада 2022 року про надання відпустки на 3 доби для проходження реабілітації, за адресою місця реєстрації і проживання, починаючи з 26 листопада 2022 року ( т.1 а.п.219).

Копією листа представника військової частини НОМЕР_1 від 26.06.2024 року № 1826 ОСОБА_8 з якого убачається, що солдату ОСОБА_6 було відмовлено у рапорті від 25.11.2022 року про надання відпустки для проходження реабілітації, через відсутність на те поважних причин. Відповідно наказ про відпустку військовослужбовця ОСОБА_6 командиром військової частини НОМЕР_1 не видавався. Письмово ОСОБА_6 не повідомлялось про відмову у наданні відпустки, оскільки 28.11.2022 року він самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( т.1 а.п.222).

Даними витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 178 від 28 листопада 2022 року та № 181 від 01 грудня 2022 року, якими було знято з продовольчого забезпечення та призупинено виплату грошового забезпечення обвинуваченому ОСОБА_6 з 28 листопада 2022 року, як військовослужбовцю, який самовільно залишив військову частину ( т.1 а.п.162-163).

Даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 205 від 28 листопада 2022 року, відповідно до якого з метою уточнення причин і умов що сприяли самовільному залишенню військової частини, а також встановлення ступеня вини було наказано провести службове розслідування стосовно самовільного відсторонення від виконання своїх службових обов`язків, залишення військової частини стрільцем санітаром 1 відділення 1 взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_6 ( т.1 а.п.152).

Даними акту службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , згідно яких було встановлено, що обвинувачений солдат ОСОБА_6 стрілець санітар 1 відділення 1 взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 був відсутній під час проведення ранкової перевірки о 08 год. 28 листопада 2022 року в розташуванні військової частини НОМЕР_1 та в подальшому був відсутній в розташуванні більше 10 діб. Та запропоновано вважати ОСОБА_6 таким що з 28 листопада 2022 року самовільно залишив військову частину, за що передбачена відповідальність за ст.407 КК України про що направити інформацію до ІНФОРМАЦІЯ_11 ( т.1 а.п.154-157).

Даними копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) №227 від 08 грудня 2022 року «Про результати службового розслідування» згідно якого службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини обвинуваченим ОСОБА_6 було завершено та наказано притягнути обвинуваченого до дисциплінарної відповідальності та направити інформацію до ІНФОРМАЦІЯ_11 у зв`язку з самовільним залишенням ним військової частини, а також нез`явлення вчасно без поважних причин на службу (т.1 а.п.158-160).

Даними повідомлення про вчинення кримінального правопорушення військової частини НОМЕР_1 від 08 січня 2023 року № 36 територіальному управлінню ДБР, розташованому у м.Миколаєві у зв`язку з наявністю в діях обвинуваченого ОСОБА_6 стрільця санітара 1 відділення 1 взводу 2 стрілецької роти військової частини ознак кримінального правопорушення передбаченого ст.407 КК України ( т.1 а.п. 151).

Даними копії роздавальної (здавальної) відомості за реєстраційним номером 10 датованої 07 серпня 2022 року, згідно якої обвинувачений ОСОБА_6 07 серпня 2022 року отримав військове майно, а саме чоботи гумові 1 пара, казанок індивідуальний польовий 1 шт., флягу індивідуальну польову 1 шт., рушник махровий 2 шт., мішок спальний 1 шт., килим польовий ізоляційний 1 шт., наколінники тактичні бойові 1 пара, бойовий балістичний шолом -1 шт., налокітники тактичні бойові -1 шт., плитоноску кольору койот 1 шт. ( т.1 а.п.213).

Даними відомості № 13 від 31 травня 2023 року щодо визначення залишкової вартості військового майна речової служби та довідки розрахунку за № 13/1 від 20 серпня 2023 року про вартісну оцінку завданої шкоди, з яких убачається що залишкова вартість військового майна отриманого обвинуваченим ОСОБА_6 склала всього 20507 грн. 76 коп. а саме: чобіт гумових (1 пара) -145,75 грн., казанка індивідуального польового (1 шт.) - 446,93 грн., фляги індивідуальної польової 1 шт. -128,99 грн., рушників махрових 2 шт. -104,59 грн., килима польового ізоляційного 1 шт. - 309,17 грн., наколінників тактичних бойових 1 пара - 335,95 грн., налокітників тактичних бойових 1 пара - 355 грн. 56 коп., плитоноски кольору койот 1 шт. - 9655,83 грн., бойового балістичного шолому 1 шт. - 8250 грн., мішка спального 1 шт. -775 грн. (т.1 а.п.214-215).

Даними копії рапорту сержанта з матеріального забезпечення 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 від 27 квітня 2023 року, за яким військовослужбовцем, який вилучений зі штату 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з самовільним залишенням військової частини є зокрема ОСОБА_6 , який не здав майно: плитоноску кольору койот 1 комп., бойовий балістичний шолом 1 шт., казанок індивідуальний польовий 1 комп., флягу індивідуальну польову 1 шт., рушники махрові 2 шт., килим польовий ізоляційний 1 шт., гумові чоботи 1 пара, наколінники -1 пара., налокітники 1 пара., мішок спальний 1 шт. ( т.1 а.п.216).

Даними витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( з адміністративно господарської діяльності) № 359 від 20 серпня 2023 року «Про призначення службового розслідування» відповідно до якого було наказано провести службове розслідування за фактом нестачі військового інвентарного майна військової частини НОМЕР_1 , виданого в користування солдату ОСОБА_6 ( т.1 а.п.205).

Даними акту службового розслідування від 23 серпня 2023 року затвердженого того дня командиром військової частини НОМЕР_1 , та даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( з адміністративно господарської діяльності) №379 від 24 серпня 2023 року, якими було встановлено, що обвинувачений солдат ОСОБА_6 , який 28 листопада 2022 року самовільно залишив військову частину, та місце знаходження якого невідоме, внаслідок невиконання обов`язків військової служби, не здав видане йому у користування інвентарне майно речової служби військової частини НОМЕР_1 , а саме чоботи гумові 1 пара, казанок індивідуальний польовий 1 шт., флягу індивідуальну польову 1 шт., рушник махровий 2 шт., мішок спальний 1 шт., килим польовий ізоляційний 1 шт., наколінники тактичні бойові 1 пара, налокітники тактичні бойові -1 пара, бойовий балістичний шолом -1 шт., плитоноску кольору койот 1 шт., чим завдав державі шкоду на загальну суму 20507 грн. 76 коп. ( т.1 а.п.206-211).

Поясненнями представника потерпілого, військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 , який під час судового розгляду суду пояснив, що на підставі спільної директиви МО України та Головнокомандувача ЗСУ від 05 липня 2024 року №Д-321/66/дск, військова частина НОМЕР_1 була ліквідована, а весь контроль по організаційному та фінансових планах перейшов до її правонаступника військової частини НОМЕР_3 . Цивільний позов про відшкодування ОСОБА_6 збитків заподіяних злочином на загальну суму 20507 грн. 76 коп., підтримав у повному обсязі, посилаючись на те, що обвинувачений у листопаді 2022 року втратив ввірене йому військове інвентарне майно, та не відшкодував заподіяну шкоду, просив стягнути з нього на користь держави в особі військової частини НОМЕР_3 збитки у повному обсязі ( т.2 а.п.1-17).

Таким чином, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є доведеною та кваліфікує його в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану та за ч.3 ст.413 КК України як втрата ввіреного для службового користування іншого військового майна внаслідок порушення правил його зберігання, вчинена в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 судом встановлено, що він утриманців не має, проживає разом з матір`ю, постійної роботи та джерела доходу немає, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за даними довідки військово лікарської комісії є придатним до військової служби, за службовою характеристикою командира другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 під час проходження військової служби зарекомендував себе негативно, як безініціативний військовослужбовець, схильний до зловживання алкогольними напоями систематично, до кримінальної відповідальності притягається вперше, за досудовою доповіддю Баштанського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, має середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб. ( т.1 а.п.116-119,170,174-178,229-231).

Обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень Обставин обтяжуючих покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання судом повинні враховуватись тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.ч.4,5 ст.12 КК України відносяться до нетяжкого і тяжкого злочинів, особу обвинуваченого який не є суспільно небезпечним, вперше притягається до кримінальної відповідальності, наявність обставини пом`якшуючих покарання, відсутність обтяжуючих обставин, та доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання в мінімальних межах визначених санкціями ч.5 ст.407 та ч.3 ст.413 КК України.

Щодо цивільного позову першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_6 про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням у розмірі 20507,76 грн., суд доходить наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.3 ст.6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення. За частиною статті 7 вказаного Закону - розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 допустив втрату ввіреного йому для службового користування іншого військового майна, загальною вартістю 20507 грн., 76 коп., чим заподіяв збитки державі в особі військової частини НОМЕР_1 , правонаступником якої є військова частина НОМЕР_3 , у зв`язку з чим, вказані збитки підлягають стягненню з нього у повному розмірі, оскільки їх розмір доводиться матеріалами справи.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.3 ст.413 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.413 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.5 ст.407 КК України 5 ( п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання під час приведення вироку до виконання.

Цивільний позов першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Миколаєві в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 20507 грн. 76 коп. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави в особі військової частини НОМЕР_3 збитки, задані кримінальним правопорушенням у розмірі 20507 (двадцять тисяч п`ятсот сім) грн 76 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1