Справа №481/235/25
Провадж.№1-кп/481/56/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2025 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої по справі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області в режимі відеоконференції з використанням апаратно програмного комплексу VKZ кримінальне провадження №0000571 від 18.12.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг, Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зі слів працюючого водієм ТОВ "Малвеп Трак", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 порушуючи законні умови поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту майнових прав громадян від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї, бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N? 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року у невстановлений час, але до 22 год. 30 хв. 17 грудня 2024 року, та у невстановленому місці, незаконно придбав ручну осколкову гранату типу Ф-1, яку почав носити при собі.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання та носіння вибухових пристроїв ОСОБА_4 достовірно знаючи, що у нього відсутній дозвіл на придбання, носіння та зберігання вибухового пристрою, розуміючи, що вказаний предмет, а саме: ручна осколкова граната типу Ф-1 є бойовим припасом, та її необхідно у встановленому законом порядку здати до відповідних органів влади, поклав собі до кишені своєї куртки та почав носити при собі до 22 год. 30 хв. 17 грудня 2024 року, а саме до моменту її вибуху на прилеглій території до магазину «Дар», розташованого за адресою: вул. Москаленка, 44, м. Новий Буг, Баштанського району, Миколаївської області.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному носінні, придбанні та зберіганні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу та його дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України.

18.12.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено інформацію про кримінальне провадження №0000571 у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, яке було кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 14.02.2025 року, згідно умов даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості. ОСОБА_4 в повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України у виді 03 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання та покладенням обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ст. 76 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і норми КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, беззастережно визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, дав згоду на застосування узгодженої міри покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості зрозумілі.

Захисник в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену міру покарання в ній.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам, встановленим ст.472 КПК України, суд прийшов до висновку про затвердження угоди виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке згідно ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, підстави для відмови в затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи визначені ч.4 ст.474 КПК України, п.1 ч.1, ч. 2 ст.473 КПК України.

Згідно ч. ч. 6, 7 ст.474 КПК України суд в ході розгляду угоди перевіряє її на відповідність вимогам, встановленим ст.472 КПК України, при цьому суд не здійснює оцінку доказів в кримінальному провадженні, оскільки межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Відповідно до пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди між ним та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Правова кваліфікація кримінального правопорушення відповідає обставинам правопорушення. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгодженні сторонами вид та міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Отже, суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

В рамках даного кримінального провадження до ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із проведенням судових експертиз: №СЕ-19/115-24/23714-БД від 07.02.2025 в сумі 8733,30грн.; №КСЕ-19/115-24/24095 від 10.02.2025 в сумі 6367,20грн.; №КСЕ-19/115-24/24095 від 12.02.2025 у розмірі 16717,48 грн. на користь держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до приписів п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 468, 469, 472, 473-475, 476, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 лютого 2025 року в межах кримінального провадження №0000571 від 18.12.2024 року між ОСОБА_4 та прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз №СЕ-19/115-24/23714-БД від 07.02.2025 в сумі 8733,30грн.; №КСЕ-19/115-24/24095 від 10.02.2025 в сумі 6367,20грн.; №КСЕ-19/115-24/24095 від 12.02.2025 у розмірі 16717,48 грн..

Речові докази:

- зразок букального епітелію ОСОБА_4 ;

- важіль уніфікованого запалу ручних гранат УЗРГМ-2, кільцем із запобіжною чекою уніфікованого запалу ручних гранат УЗРГМ-2, фрагментом пружини ударного механізму уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ-2 та металеві уламки корпусу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 ( спец. пакет №3612640), що перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 та прокурору, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для них є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 473 КПК України.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня проголошення до судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст вироку виготовлено 28.03.2025.

Суддя ОСОБА_6