Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/440/2025 Справа № 641/4230/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000865 від 11.06.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, заміжня, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

в с т а н о в и в :

07.06.2024 року в період часу з 08:00 до 09:00 годин, більш точний час не встановлений, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись в під`їзді № 1 за адресою: м. Харків, пр. Льва Ландау, 23 на першому поверсі побачила підлітковий велосипед ТМ «LEADERANGLE 24», яким вирішила таємно заволодіти.

Так, ОСОБА_4 , в той же день та час, перебуваючи в під`їзді № 1 за адресою: м.Харків, пр. Льва Ландау, 23 на першому поверсі, реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи протиправно, в умовах воєнного стану поширеного на території України, будучи обізнаною про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 продовженим до теперішнього часу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись в тому, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяла руками та викотила з під`їзду велосипед ТМ «LEADERANGLE 24», вартістю 5 278,50 гривень, належний потерпілій ОСОБА_6 , тим самим таємно викрала останній.

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 5 278,50 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні-злочині визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення-злочину, що наведені вище, зазначивши, що все відбувалося саме так, як викладено в обвинувальному акті. Зазначила, що дуже шкодує про вчинене, просила суворо не карати та врахувати те, що перебувала у тяжкому матеріальному становищі під час вчинення злочину, зробила для себе висновки, розкаялася у вчиненому та більше подібного не повторюватиме.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченою кримінального правопорушення, пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи, що обвинувачена не оспорює фактичні обставини справи та судом встановлено, що вона вірно розуміє ці обставини, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, вислухавши думку учасників судового процесу та роз`яснивши їм правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнала свою вину у повному обсязі, не оспорювала обставини вчинення нею кримінального правопорушення-злочину, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин. Чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, позиції сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої.

Так, ОСОБА_4 , раніше не судима, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на обліку не перебуває, має на утримання малолітню дитину, перебуває на 4-6 тижні вагітності, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд, визнає щире каяття, та добровільне погашення спричинених збитків.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд приходить до висновку, щодо призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, при цьому суд вважає за можливе не призначати їй максимальне покарання, передбачене Законом.

Зі змісту ст. 75 КК України вбачається, що застосування закріплених у ній правил - звільнення від відбування покарання з випробуванням - допустиме лише за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що виходячи з тяжкості злочину, особи винного та інших обставин кримінального провадження виправлення засудженого є можливим без ізоляції від суспільства. Застосування судом ст. 75 КК має бути належним чином умотивовано.

Суд враховує , дані про особу обвинуваченої, її щире каяття, характеристику обвинуваченої, відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують її покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, те що обвинувачена від слідства й суду не ухилялася, та вважає можливим звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

В рамках вказаного кримінального провадження запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Цивільній позов по справі відсутній.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/16622-ТВ від 18.06.2024 року в сумі 1 514 грн. 56 коп. згідно довідки експертної установи, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання щодо арешту на майно, накладеного в рамках даного кримінального провадження, вирішується судом в порядку, передбаченому ст.174 КПК України

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України - відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 , 615КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , визнати винною у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді П`ЯТИ років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком ДВА роки.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

Арешт накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.06.2024 року на тимчасово вилучене майно:велосипед ТМ «LEADER Angel 24» фіолетового кольору та квитанцію з ломбарду ПТ «Кредити під заставу» ТОВ «Фіннова» та «Компанія» № 530241989 від 07.06.2024 на ім`я ОСОБА_7 . - скасувати

Речові докази:

-велосипед ТМ «LEADER Angel 24» фіолетового кольору -вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 ;

-квитанцію з ломбарду ПТ «Кредити під заставу» ТОВ «Фіннова» та «Компанія» № 530241989 від 07.06.2024 на ім`я ОСОБА_7 -зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000865 від 11.06.2024 року

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1