ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6289/24
Провадження № 1-в/210/1025/24
У Х В А Л А

іменем України

05 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває заява засудженого ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Засуджений ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник адміністрації ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор ОСОБА_5 вважав заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 13, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК України та призначено йому покарання: за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч.3 ст. 297 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України - у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2019 року, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

- за ч.2 ст. 185 КК України призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2019 року і остаточно ОСОБА_3 визначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 8 (вісім) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , рахувати з моменту його затримання, тобто з 23 червня 2020 року.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.03.2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком з покаранням, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року, яким ОСОБА_3 засуджено до 4 (чотирьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. В строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року.

25.08.2021 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області зазначено, що початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання, а саме з 23 червня 2020 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.04.2023 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 року, більш суворим покаранням призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.03.2021 року, призначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

20.02.2023 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 року, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 8 місяців. Строк покарання рахувати з моменту затримання за попереднім вироком.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2019 року встановлено, що ОСОБА_3 визнано винним за по епізоду від 05.11.2018 року за ч. 3 ст. 297 КК України та по епізоду від 25.10.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України, сума матеріального збитку становить 1575,00 гривень.

З вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 року встановлено, що ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодами: від 02.05.2019 року, сума матеріального збитку становить 1813,05 гривень, від 05.05.2020 року, сума матеріального збитку становить 1537,90 гривень; за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами: від 07.05.2019 року приблизно о 09-00 год., сума матеріального збитку становить 2000,00 гривень; від 07.05.2019 року приблизно о 14-40 год., сума матеріального збитку становить 10000,00 гривень.

З вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.03.2021 року встановлено, що ОСОБА_3 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України за вчинене діяння 07.03.2020 року, сума матеріального збитку становить 2758,40 гривень.

З вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 року встановлено, що ОСОБА_3 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами: від 11.09.2019 року, сума матеріального збитку становить 10208,40 гривень; від 17.09.2019 року, сума матеріального збитку становить 4223,04 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2018 на рівні 1762,00 гривня. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2018 рік, становить 881,00 грн (1762,00 грн *50% = 881,00 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2018 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 1762,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2019 на рівні 1921,00 гривня. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2019 рік, становить 960,50 грн (1921,00 грн *50% = 960,50 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2019 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 1921,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2020 на рівні 2102,00 гривні. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2020 рік, становить 1051,00 грн (2102,00 грн *50% = 1051,00 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2020 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2102,00 грн.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) вказала, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону №3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2019 року, яким засуджено ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 297 КК України, декриміналізації не підлягає, оскільки ч. 3 ст. 297 КК України не підпадає під дію Закону №3886?IX.

Враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому, за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 року ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами: 07.05.2019 року приблизно о 09-00 год. спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 2000,00 гривень, 07.05.2019 року приблизно о 14-40 год. спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 10000,00 гривень, кожна з яких перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинені ним діяння по кожному епізоду є кримінально караним.

Крім того, за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.03.2021 року ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом 07.03.2020 року спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 2758,40 гривень, що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинене ним діяння є кримінально караним.

Крім того, за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 року ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами: 11.09.2019 року спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 10208,40 гривень, 17.09.2019 року спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 4223,04 гривень, кожна з яких перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинені ним діяння по кожному епізоду є кримінально караним.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2019 року ч. 3 ст. 297 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2019 року і остаточно ОСОБА_3 визначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 8 (вісім) місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , рахувати з моменту його затримання, тобто з 23 червня 2020 року.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.03.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком з покаранням, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року, яким ОСОБА_3 засуджено до 4 (чотирьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. В строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року. Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання, а саме з 23 червня 2020 року.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 року, більш суворим покаранням призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.03.2021 року, призначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Строк покарання рахувати з моменту затримання за попереднім вироком.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1