Справа № 716/2326/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 року м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретар - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна кримінальне провадження №0003730 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2024 року про обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, тимчасово не працюючої, не одруженої, маючій на утриманні 2 неповнолітніх дітей, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.10.2024 біля 09.00 годин ОСОБА_6 , знаходилась по вул. Заводській, смт. Кострижівка, Чернівецького району біля будинку N?80 напроти свого транспортного засобу. В цей час рухаючись на вказаному відрізку дороги, ОСОБА_4 побачила потерпілу зі свого транспортного засобу, зупинила його, та припаркувала перед автомобілем потерпілої. Підійшовши до потерпілої ОСОБА_4 почала із нею словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 нанесла один удар правою рукою потерпілій в обличчя, після чого зловила останню за волосся та вхопивши її за пальці лівої руки викрутила їх, внаслідок чого ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді гематоми саден на обличчі, закритого скалкового перелому-вивиху п?ятого пальця плюсової кістки.

Відповідно до висновку експерта Кіцманської філії Чернівецького обласного бюро СМЕ N? 168-Е від 18.10.2024 року в ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді гематоми і саден на обличчі; закритого переломовивиху 5-ої плюстневої кістки лівого передпліччя, які відносяться: - садна та гематома - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я; закритий переломовивих 5-ої плюстневої кістки лівого передпліччя - до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня важкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що з ОСОБА_6 знайома з дитинства, проживають по сусідству. Однак останні роки перебувають в неприязних відносинах з особистих причин. Так, 08.10.2025 біля 9.00 перебувала в смт. Кострижівка біля свого припаркованого автомобіля. Поряд з її автомобілем був припаркований автомобіль потерпілої. В цей час потерпіла ОСОБА_6 разом з своїм сином йшла в напрямку до свого автомобіля при цьому словесно її ображала та кричала. Конфлікт тримав близько 4 хвилини. Вона попросила її не кричати, оскільки на вулиці було багато людей. ОСОБА_6 вирвала з її рук телефон та викинула через паркан. Вони між собою почали шарпатися. В свою чергу вона схопила її за руку та за пальці і викрутила їх, щоб припинити дії ОСОБА_6 . Після вказаного конфлікту вона приходила до потерпілої додому з метою вияснити ситуацію з яких причин відбулася між ними суперечка. Щодо заявленого потерпілою цивільного позову, то його визнає частково. Вважає, що позов підлягає задоволенню в розмірі 5000 гривень відповідно до підтверджених сум витрат відповідно поданих квитанцій.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що 08.10.2025 перебувала на ринку. Повертаючись з своїм сином до автомобіля, щоб поставити сумки, до неї підійшла ОСОБА_4 , яка почала кричати та обзивати нецензурними словами. Вони зчипилися, шарпалися, ОСОБА_4 схопила її за руку і викрутила в іншу сторону, тим самим поламала пальці. Конфлікт припинився через плач та крики її сина, який налякався побачивши цю ситуацію. Після цього ОСОБА_4 підійшла до її сумки, де були продукти, в тому числі банки з молочною продукцією та все побила. Просила суд цивільний позов задовольнити, щодо міри покарання просила призначити покрання в межах санкції статті, оскільки обвинувачена шкоду завдану своїми діями не відшкодувала, вибачення не просила.

Також потерпілою ОСОБА_8 подано цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди в сумі 9860 грн. 89 коп. та моральної шкоди в сумі 150 000 гривень, який вона підтримує. Крім того просила суд стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 12650 гривень.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 вказала, що проживає по сусідству з обвинуваченою та потерпілою. В день виниклого конфліку поверталася з ринку разом із ОСОБА_6 та її неповнолітнім сином. Зустрівши по дорозі знайому почала з нею розмовляти, а ОСОБА_6 пішла до свого автомобіля. Згодом вона почула крики та побігла на вказаний крик. Побачила, як ОСОБА_4 тримала за волосся ОСОБА_6 і викручувала їй руку. Вона почала кричати на ОСОБА_4 , на її дії. Після цього обвинувачена відпустила потерпілу і побігла, щось шукала біля забору.

Крім визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, її вина підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Консультативним висновком спеціаліста та доданою плівкю рентгенівського знімка лівого передпліччя, відповідно до якого відносно пацієнта ОСОБА_6 встановлений діагноз: закритий скалковий переломо-вивих основної фаланги 5-ої плюстневої кістки (а.с. 20-21).

Актом судово-медичного обстеження № 131 відповідно якого у ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження у вигляді гематоми і саден на обличчі; закритого переломо-вивиху 5-ої плюстневої кістки лівого передпліччя. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмету з обмеженою поверхнею травмування, можуть відповідати терміну на 08.10.2024 і відносяться - садна та гематома - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я; закритий переломо-вивих 5-ої плюстневої кістки лівого передпліччя - до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня важкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я (а.с.23).

Висновком експерта № 168-Е відповідно до якого у ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження у вигляді гематоми і саден на обличчі; закритого переломо-вивиху 5-ої плюстневої кістки лівого передпліччя. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмету з обмеженою поверхнею травмування, можуть відповідати терміну на 08.10.2024 і відносяться - садна та гематома - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я; закритий переломо-вивих 5-ої плюстневої кістки лівого передпліччя - до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня важкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я, вище описані тілесні ушкодження не характерні для самостійного падіння потерпілої ОСОБА_6 з положення стоячи з подальшим співударянням об тверді виступаючі поверхні. (а.с.27-28).

Протоколами слідчих експериментів від 10.10.2024, 31.10.2024 проведеними із потерпілою ОСОБА_6 за участю понятих, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 показала, які події відбулися 08.10.2024 в смт. Кострижівка та механізм нанесення тілених ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_4 , до даного протоколу додана фото таблиця, диск з відеозаписом (а.с. 30-39).

Протоколом слідчого експерименту від 31.10.2024 проведеним із свідком ОСОБА_9 за участю понятих, відповідно до якого свідок показала, які події відбулися 08.10.2024 приконфлікті між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , до даного протоколу доданий диск з відеозаписом (а.с. 51-54).

Оцінюючи вищевказані докази, які були безпосередньо дослідженими під час судового розгляду, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність доказів достатніми та взаємопов`язані між собою, що дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК Україн, підтверджена повністю поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покрання.

Особі, яка вчинила кримінльне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Назавана функція суду за своєю природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних оставин справи, без врахуванням яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діяню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищиності людини.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, при призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченою ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , згідно вимог ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання згідно вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

Така обставина, як щире каяття, яка зазначена захисником, не знайшла свого підтвердження. Дана обставина є добровільною, має базуватися на внутрішньому переконанні особи. Воно характерне тим, що воно засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність. В судовому засіданні поведінка обвинуваченої не переконала суд в її щирості та негативному ставленні до вчиненого. Засвідчення останньою свого ставлення до кримінального правопорушення не є щирим та відвертим, а також, на думку суду, свідчить лише про бажання переконати суд в цьому, з метою пом`якшення покарання.

На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 199/6365/19.

Така пом`якшуюча обставина, як активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, яка зазначена органом досудового розслідування в обвинувальному акті, також не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду та спростовується посткримінальною поведінкою обвинуваченої, оскільки з місця вчинення кримінального правопорушення остання пішла, добровільно не надала домедичну допомогу потерпілій. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним. Дії ж обвинуваченої ОСОБА_4 не відповідають даним ознакам.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину, на час розгляду справи намагалась частково відшкодувати завдану шкоду потерпілій, позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судима, а також вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а також з урахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь суспільної небезпечності, приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування судом вимог ст. 69 КК України не встановлено.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Щодо вимог заявлених потерпілою ОСОБА_6 у цивільному позові, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Враховуючи той факт, що наслідком злочинних протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_4 завдано потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, які призвели до тривалого розладу здоров`я. В період лікування потерпіла ОСОБА_6 за рахунок власних коштів придбала ряд лікарських засобів та матеріалів медичного призначення для власного лікування, що підтверджується доданими до позову квитанціями про оплату, на суму 4860 гривень 89 копійок у зв`язку з чим ця вимога судом підлягає задоволенню, а в іншій частині позову про стягнення матеріальної шкоди слід відмовити за недоведеністю.

Стосовно заявленої вимоги потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Згідно п. 3 роз`яснень Верховного Суду України, сформульованих у постанові пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків».

Позивач ОСОБА_6 стверджує, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 їй спричинено моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях, яку вона оцінює у 150000 гривень.

Суд, беручи до уваги встановлену судом винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, враховуючи наявність причинного зв`язку між протиправним діянням ОСОБА_4 , а саме спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій, суд вважає, що реальною, розумною і справедливою, на погляд суду, буде сума морального відшкодування, що підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в розмірі 30000 гривень.

Так, положеннями ч. 1 ст. 124 КПК України установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу належать, в тому числі, витрати на правову допомогу.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 91 КПК України розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Як вбачається із матеріалів справи між потерпілою ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 було укладено договір про представництво та надання правової допомоги від 20.11.2024 р. (а.с.40).

Відповідно до додатку до договору про надання правничої допомоги розрахунку розміру компенсаційних витрат на правову (правничу) допомогу ОСОБА_6 згідно з договором від 20.11.2024 р., загальна вартість наданих послуг на правову допомогу склала 12620 грн. Та дана сума коштів отримана адвокатом відповідно до квитанції до платіжної інструкції від 25.11.2024 (а.с. 41-42).

Отже, у даному кримінальному провадженні підтверджується надання адвокатом правничих послуг саме на цю суму, яка є співмірною зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а відтак стягнення із обвинуваченої на користь потерпілої ОСОБА_6 процесуальних витрат на суму 12650 грн є обґрунтованим.

Відповідно до п.15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376, п.15 ст. 615 КПК України, Суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст. 122 ч. 1 КК України і призначити покарання в виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_4 такі обов`язки:

1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3.не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 4860 гривень 89 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , моральну шкоду в розмірі 30000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу в розмірі 12620 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Копія вироку вручається прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1