ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/964/24 Номер провадження 11-кп/814/714/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження, № №0000049 від 29.01.2024, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 10 червня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-04.12.2012 Крюківським районним судом м. Кременчук за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-07.11.2013 Крюківським районним судом м. Кременчук за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 3 роки 6 місяців;

-10.12.2013 Крюківським районним судом м. Кременчук за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. Остаточно враховувати засудженим до 3 років 9 місяців обмеження волі;

-19.05.2014 Автозаводським районним судом м. Кременчук за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

-06.10.2017 Автозаводським судом м. Кременчук за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

-07.03.2018 Хорольським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70, 75 КК України до позбавлення волі на 4 роки, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

-20.12.2019 Крюківським районним судом м. Кременчук за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки

-23.05.2019 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, зміненим вироком Полтавського апеляційного суду від 11.09.2020, за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі,-

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7(сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з дати затримання - 30.01.2024 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 07.03.2018 відносно ОСОБА_7 виконувати самостійно.

Знято арешт з вилученого в ході обшуку 30.01.2024 майна, а саме: куртки чоловічої чорного кольору «Bershka», розмір «L» та спортивних штанів чорного кольору з біркою «Primark Medium»,, дорожньої спортивної сумки «Nike», сірого кольору із рожевими вставками на боках; чорної чоловічої шапки з нашивкою «Stone Island»; мобільного телефону марки «Blackview», модель A60, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; квитка на рейс № 167 «Харків-Кременчуг», чек № 188398 на дату 29.01.2024, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06.02.2024.

Вирішено долю речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком суду, 29.01.2024 близько 15:49 год. ОСОБА_7 , правомірно перебуваючи в приміщенні магазину "Зоотовари" за адресою: м. Полтава, вул. Анатолія Кукоби, 12, діючи умисно, повторно, в період воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, намагався викрасти із касової шухляди грошові кошти в сумі 305,00 грн. які належать ФОП ОСОБА_9 , однак в цей час протиправні дії ОСОБА_7 були виявлені ОСОБА_10 , яка намагалася зупинити останнього.

Розуміючи, що його дії у вигляді крадіжки коштів були викриті, не реагуючи на вимогу працівника магазину, утримуючи при собі викрадені грошові кошти, покинув приміщення магазину, чим завдав ФОП ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Вказані дії ОСОБА_7 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник в інтересах обвинуваченого подала апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок, призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Позиція учасників судового провадження в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник апеляційну скаргу підтирали та просили задовольнити з наведеній в ній підстав.

Прокурор вважав за необхідне застосувати положення ст. 69-1 КК України. В решгті вирок без змін.

Мотиви апеляційного суду

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону , а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за який він засуджений , ґрунтуються на зібраних у справі доказах , які відповідають фактичним обставинам справи , підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та оцінених судом з точки зору належності , допустимості , достовірності та достатності.

Фактичні обставини по справі, правильність кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому колегією суддів не перевіряються.

Разом з тим , доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання , колегія суддів вважає обґрунтованими.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання і визначаючи його конкретний строк, суд першої інстанції не в повній мірі вмотивував своє рішення виходячи із положень ст..ст.50,65 КК України з посиланням на встановлені обставини і дані , що характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до положень ст.69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п. 1 та 2 ч.1 ст. 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Так , вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому покарання, суд першої інстанції взагалі не врахував таку пом`якшуючу покарання обставину як визнання вини та щире каяття.

Наведені обставини , у сукупності з іншими , які пом`якшують покарання обставинами, а саме активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій, за умові відсутності обставин, які обтяжують покарання, та з урахуванням даних про особу обвинуваченого , на думку колегії суддів, дають підстави для застосування стосовно обвинуваченого положень ст. 69-1 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ст. 186 ч. 4 КК України, яке не може перевищувати 2/3 максимального покарання, передбаченого санкцією ч.4 ст. 186 КК України.

Враховуючи, що максимальний розмір покарання за ч.4 ст. 186 КК України становить 10 років позбавлення волі, а 2/3 від цього покарання становить максимально 6 років 8 місяців, колегія суддів вважає , що з урахуванням сукупності наведених даних щодо особи обвинуваченого , покарання за ст. 186 ч. 4 КК України у виді 6 років позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Таким чином , сукупність обставин встановлених в ході апеляційного розгляду надає колегії суддів можливість прийти до висновку про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості та необхідності зміни вироку суду із призначенням більш м`якого за розміром покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Керуючись ст..ст.376,405,407,409,419 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 10 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінити.

ОСОБА_7 призначити покарання зв ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 ( шість ) років .

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з моменту проголошення , а засудженим - у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4