Справа №127/2871/25
Провадження №1-кс/127/1367/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого, в рамках кримінального провадження №0000011 від 08.02.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258-5 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000011 від 08.02.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258-5 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що наприкінці 2013 року російською федерацією (далі - рф) із залученням її Збройних Сил вирішено здійснити протиправні умисні дії, спрямовані на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, зокрема, шляхом окупації частини території України, а саме території АР Крим та м. Севастополь з метою подальшої її анексії та окупації території Донецької та Луганської областей. Мотивами зазначених дій послугували Євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які були розцінені як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам рф, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці з НАТО з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту рф на території України. Досягти зазначеної мети вказані особи вирішили шляхом ведення агресивної війни та агресивних воєнних дій проти України, у тому числі з використанням підрозділів Збройних сил Російської Федерації, окупації території України, створення і фінансування на окупованих територіях України терористичних організацій та вчинення інших злочинів.

Так, 07.04.2014 у м. Донецьку Донецької області невстановленими особами за підтримки рф створено «Донецьку народну республіку» (далі-«ДНР»). Указана організація є стійким об`єднанням невизначеного кола осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, а тому відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією. Одним із основних завдань учасників указаної терористичної організації є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, шляхом застосування зброї, вчинення обстрілів, вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків. При цьому, терористична діяльність відповідно до статті 1 Закону охоплює зокрема фінансування тероризму - тобто надання чи збір активів будь-якого роду з усвідомленням того, що їх буде використано повністю або частково для будь-яких цілей окремим терористом, терористичною групою або терористичною організацією, а також для створення терористичної групи чи терористичної організації, сприяння вчиненню терористичного акту, будь-якої іншої терористичної діяльності, а також спроби здійснення таких дій.

За поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, 07.04.2014 на території Донецької та Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції (далі - АТО) із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань. Також Указом Президента України від 30.04.2018 №116/2018 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях», яким формат проведення АТО змінено на операцію Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей.

Терористична організація «ДНР» діє на території України незаконно та її учасники вчиняють терористичні акти - захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування із застосуванням зброї, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії (зокрема, артилерійські обстріли), які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, в тому числі щодо визнання легітимності діяльності «ДНР» та влади її керівників, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України й інших військових формувань України, задіяними у проведенні антитерористичної операції та операції об`єднаних сил на території Донецької області.

Як наслідок, частина території Донецької області опинилась під контролем представників терористичної організації «ДНР», підконтрольних рф, та відповідно до Постанови Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», постанови Верховної Ради України № 252-VIII від 17.03.2015 «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», та Закону України від 18.01.2018 «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» набула статусу тимчасово окупованої території.

Чисельні злочини, вчинені рф та підконтрольними їй представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі проти України, визнані у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у Зверненні Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБОЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором, затвердженому постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 року за № 129-VIII, та Зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому постановою Верховної Ради України від 14.01.2015 за № 106- VIII, постанові Верховної Ради України «Про заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого російською федерацією міжнародного тероризму» від 22.07.2014 за № 1597-VІІ, постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків» від 21.04.2015 за № 337-VІІІ, постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 за № 1596-VІІ, постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами російської федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 за № 145-VIII.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 20.02.2014.

З урахуванням вищевикладеного, між державами рф та Україною з 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

Факт створення «ДНР» за підтримки та під контролем російської федерації визнано Резолюцією ПАРЕ від 12.10.2016. При цьому в Резолюції зазначено, що «ДНР» та всі її «установи» не мають будь-якої легітимності у відповідності з українським або міжнародним правом. Утримання окупованої частини території Донецької області та досягнення завдання щодо зміни меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, потребує значних активів будь-якого роду, зокрема фінансових та матеріальних, тобто забезпечення функціонування на цій території фінансової системи. Отримання вказаних активів відбувається за рахунок окремих суб`єктів господарської діяльності та громадян України, лояльно налаштованих до ідей та діяльності «ДНР», невстановлених на цей час іноземних громадян тощо. Указане в свою чергу та намагання досягти однієї з цілей, а саме створення в очах міжнародної спільноти та місцевих мешканців образу «ДНР» як легітимного державного утворення, надання легітимності процесу обігу фінансових активів, зокрема їх збору, на тимчасово окупованій території Донецької області, призвело до прийняття ватажками «ДНР» рішення щодо створення та функціонування окремих так званих «установ фінансового сектору «ДНР», які б виконували функції зі збору, розподілу, перерозподілу та використання фондів грошових коштів.

Восени 2014 року у складі терористичної організації «ДНР» створено «Министерство финансов ДНР», «Министерство доходов и сборов ДНР», «департамент таможенного дела Министерства доходов и сборов ДНР». 03.10.2014 прийнято та введено в дію «Временное Положение о налоговой системе Донецкой народной республики», у 2015 році - «Закон «О налоговой системе», якими визначено так звану податкову систему «ДНР», введено реєстрацію підприємств та підприємців у так званих «податкових органах «ДНР», порядок сплати ними податків та інших обов`язкових платежів. Також 07.10.2014 «Министерством финансов ДНР» створено так званий «Центральный Республиканский Банк ДНР», який відповідно до «Положения о Центральном Республиканском Банке «ДНР» виконує функції розрахунково-касового центра «ДНР» та здійснює діяльність з надання банківських, фінансових та інших послуг, визначених Положенням.

Крім того, утримання тимчасово окупованої території Донецької області крім фінансових, потребує людських ресурсів, військової техніки, озброєння тощо. З цією метою у складі «силового блоку ДНР» створено ряд формувань військового типу та створено «Министерство по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий ДНР», «Министерство государственной безопасности ДНР», «органы прокуратуры» тощо.

Після окупації у 2014 році незаконними збройними формуваннями, іррегулярними збройними формуваннями рф та військовослужбовцями збройних сил рф частини Донецької області та створення т.зв. терористичної організації Донецької народної республіки» (далі - «ДНР»), ОСОБА_6 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження) діючи, умисно, з корисливих мотивів для себе, за попередньою змовою із ОСОБА_7 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження), ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження) та ОСОБА_9 достовірно усвідомлюючи, що т.зв. «ДНР» є квазіутворенням та непідконтрольною Україні організацією, 06.10.2014 року на підставі первинних документів стосовно створення ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» перереєстровали вказане товариство під назвою рос.мов.: ООО Завод «Ремкоммунэлектротранс» в так званому тимчасовому «податковому органі» - рос.мов.: «Департаменте государственной регистрации Министерства доходов и сборов Донецкой Народной Республике» за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Свободи буд. 3-А, про що отримано свідоцтво про реєстрацію юридичної особи серії АА01 № 04603 та присвоєно ідентифікаційний код юридичної особи 32598622.

Генеральним директором при перереєстрації ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» станом на 06.10.2014 призначено ОСОБА_7 . Водночас, після перереєстрації ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» станом на 06.10.2014 часткове управління діяльністю ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» почав здійснювати ОСОБА_6 перебуваючи на посаді начальника відділу маркетингу ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» та ОСОБА_8 , який будучи засновником підприємства офіційно на посаді в ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» не перебував.

Основним видом діяльності ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» станом на 2015 рік було виготовлення чавуну, сталі та феросплавів (фактично підприємство виробляло обладнання для гірничодобувної та гірничо-переробної промисловості).

Для забезпечення ведення господарської діяльності, у тому числі здійснення відповідних розрахунків з так званими «державними органами ДНР» у так званому рос.мов.: «Центральном Республиканском Банке Донецкой Народной Республике» службовими особами ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» (ІКЮО 32598622) було відкрито наступні поточні рахунки: НОМЕР_1 - російський рубель відкритий 16.06.2015; НОМЕР_2 - російський рубель відкритий 23.09.2015; НОМЕР_3 - долари США відкритий 06.12.2017; НОМЕР_4 - євро відкритий 06.12.2017.

Продовжуючи імплементацію ТОВ Завод «РКЕТ» в законодавчу систему «ДНР», 28.06.2017 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за результатами проведення загальних зборів змінено назву ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» на ТОВ «Завод «Ремкомунелектротранс» (ІКЮО № 32598622) рос.мов.: ООО «Завод «Ремкоммунэлектротранс»), юридична адреса: ДНР, 86114 м. Макіївка, Червоногвардійський район, вул. Свободи, буд. 3А, про що зроблено відповідний запис в так званому «податковому органі» - рос.мов.: «Департаменте государственной регистрации Министерства доходов и сборов Донецкой Народной Республике», згідно номеру реєстрації 01 02 06 000121 та отримано нове свідоцтво про реєстрацію юридичної особи серії НОМЕР_5 , а також визначено скорочену назву підприємства - ТОВ «Завод «РКЕТ».

Згідно довідки АА № 08-17/2090 із реєстру Статистичних одиниць виданої 03.07.2017 в так званому «органі» - рос.мов.: «Главном управлении статистики Донецкой Народной Республике» (Главстат ДНР)», керівником ТОВ «Завод «Ремкомунелектротранс» вказано ОСОБА_7 .

Таким чином, громадяни України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 діючим умисно із корисливих мотивів для себе, за попередньою змовою між собою, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, достовірно усвідомлюючи, що «ДНР» є терористичною організацією, у період з 06.10.2014 до 28.04.2017 забезпечили стабільну діяльність ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» на тимчасово-окупованій території Донецької області, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР» та за вказаний період здійснювали безперешкодну реалізацію й поставку виготовленої ливарної продукції суб`єктам господарювання зареєстрованим на території російської федерації (далі - рф) і суб`єктам господарювання, зареєстрованим на території України, в наслідок чого частину отриманого прибутку від такої господарської діяльності, сплачено до так званого «Министерства доходов и сборов ДНР», в якості так званих «налогов и сборов», чим фактично здійснено фінансування тероризму, усвідомлюючи, що сплачені грошові кошти може бути використано повністю або частково для цілей вказаної терористичної організації, зокрема щодо вчинення терористичних актів на території України.

Поряд з цим, Указом Президента України від 15.03.2017 № 62/2017 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України» тимчасово, до реалізації пунктів 1 і 2 Мінського «Комплексу заходів» від 12.02.2015, а також до повернення захоплених підприємств до функціонування згідно із законодавством України, припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей; а рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (введений в дію Указом Президента України 133/2017), рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 02.05.2018 «Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (введений в дію Указом Президента України № 126/2018) та рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (введений в дію Указом Президента України № 264/2021) до російської фінансової установи ТОВ «ЦМРБанк» застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) у вигляді блокування активів та зупинення виконання економічних та інших фінансових зобов`язань (заборона надавати кредити, позики, фінансову допомогу, гарантії; заборона здійснювати кредитування через купівлю цінних паперів; заборона придбання цінних паперів тощо).

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про протиправність будь-яких комерційних поставок та перерахування грошових коштів з березня 2017 року на тимчасово неконтрольовану територію та з тимчасово неконтрольованої території Донецької області, які фактично підконтрольні терористичній організації «ДНР», іррегулярним збройним формуванням рф та військовослужбовцям збройних сил рф, а також використання фінансових послуг ТОВ «ЦМРБанк» українськими суб`єктами господарської діяльності.

Усвідомлюючи вищевказані обставини, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою збереження ринків збуту продукції на території України, діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.04.2018, запропонували своєму давньому бізнес-партнеру громадянину України ОСОБА_4 - директору та співзасновнику ТОВ «Зевс» () та який частково діяв від імені ТОВ «Зевс 2017» (), співвласниками якого є його бізнес-партнер ОСОБА_10 (володіє 50% статутного капіталу) та власна дружина ОСОБА_11 (володіє 50% статутного капіталу), здійснювати придбання ливарної продукції, виготовленої ТОВ «Завод «РКЕТ» на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР», у посередницької комерційної структури, яку вони створили на території рф з використанням наближених їм осіб.

При цьому, вищезазначені особи повідомили ОСОБА_4 усі обставини функціонування протиправного механізму щодо постачання на територію України ливарної продукції, виготовленої ТОВ «Завод «РКЕТ» на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР» з використанням російської фірми-посередника.

На вказану пропозицію ОСОБА_4 погодився, діючи з корисливих мотивів для себе, переслідуючи мету подальшої вигідної реалізації даної ливарної продукції підприємствам кар`єрно-гірничої галузі зареєстрованим на території України, при цьому усвідомлюючи, що частина сплачених грошових коштів за дану ливарну продукцію, можуть бути використані для фінансового та матеріального забезпечення терористичної організації «ДНР».

Зокрема, ОСОБА_4 було доведено, що за вказівки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 працівницею відділу маркетингу ТОВ «Завод «РКЕТ» ОСОБА_12 28.02.2018 року засновано на території російської федерації комерційну структуру - ТОВ «Проммет» (рос. мов.: ООО «Проммет», юридична адреса: рф, Ростовська обл., м. Таганрог, вул. Велика Бульварна, 12, офіс 308, ОДРН 504, дата регистрации - 05.03.2018), а 05.03.2018 призначено на посаду директора ТОВ «Проммет» громадянку рф ОСОБА_13 , з використанням якої здійснювався повний контроль за постачанням ливарної продукції, виготовленої на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем «ДНР», на територію України.

При цьому, для проведення безготівкових розрахунків ТОВ «Проммет» з суб`єктами господарювання, зареєстрованими в російський федерації та Україні ОСОБА_13 15.03.2018 відкрито розрахунковий рахунок № НОМЕР_6 в Південно-Західному банку ПАТ «Сбербанк» (банківський ідентифікаційний код № 046015602, кореспондентський рахунок № ), а для розрахунків з суб`єктами господарювання, які функціонують на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР», відкрито розрахунковий рахунок № НОМЕР_7 в Ростовському філіалі ТОВ «ЦМРБанк» (банківський ідентифікаційний код № 046015075, кореспондентський рахунок № НОМЕР_8 ).

В подальшому, відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 плану злочинної діяльності, ОСОБА_4 повідомлено, що з метою приховування від українських митних органів дійсного виробника ливарної продукції, яка виготовлена на ТОВ «Завод» «РКЕТ», до товарно-транспортних та митних документів працівниками ТОВ «Завод» «РКЕТ» ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження) будуть вноситись недостовірні дані щодо її виробника, а саме: замість даних щодо виробництва ливарної продукції ТОВ «Завод «РКЕТ», розташованого на тимчасово окупованій території, в документах буде зазначатись російський виробник ТОВ «Донекс» (рф, ОДРН 134), а перевантаження ливарної продукції буде здійснюватися у м. Таганрог рф з автотранспорту ТОВ «Завод «РКЕТ» на автотранспорт, який буде залучений ОСОБА_4 для доставки ливарної продукції до складських приміщень ТОВ «Зевс» та ТОВ «Зевс 2017».

Поряд з цим, ОСОБА_4 на виконання спільного злочинного умислу із іншими учасниками протиправного механізму, спрямованого на закупівлю ливарної продукції виготовленої на підприємствах, які здійснювали господарську діяльність на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР», залучив свого бізнес-партнера ОСОБА_10 - співзасновника ТОВ «Зевс» (), директора та головного бухгалтера ТОВ «Зевс 2017» (), якому довів усі обставини функціонування вищевказаного протиправного механізму, а також головного бухгалтера ТОВ «Зевс» ОСОБА_16 , з метою документального оформлення фінансово-господарських та звітних документів, при цьому, про усі відомі йому обставини злочинної діяльності з придбання ливарної продукції виготовленої ТОВ «Завод «РКЕТ» на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР» з використанням посередницької структури ТОВ «Проммет», їй не повідомив.

Після цього, у період з 23.03.2018 по 04.02.2021, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів для себе та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщеннях за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , обіймаючи посаду директора ТОВ «Зевс» від імені вказаного суб`єкта господарювання уклав зовнішньоекономічні контракти № № 2303/2018, 2111/2018, 1501/2019, 2101/2020, 1906/2020, 0402/2021 з ТОВ «Проммет», зареєстрованим в рф на постачання в Україну ливарної продукції, фактично виготовленої на ТОВ «Завод «РКЕТ», яке здійснювало господарську діяльність на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР».

Після цього, у період з 06.07.2018 по 13.01.2022, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів для себе та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщені за адресою: АДРЕСА_4 , запропонував директору ТОВ «Зевс 2017» ОСОБА_10 укласти зовнішньоекономічні контракти від імені зазначеної комерційної структури № № 0607/2018, 0403/2019, 1607/2019, 1111/2019, 2703/2020, 2107/2020, 0204/2021, 1207/2021, 1001/2022, 1101/2022, 1301/2022 з ТОВ «Проммет», зареєстрованим в РФ на постачання в Україну ливарної продукції, фактично виготовленої на ТОВ «Завод «РКЕТ», який здійснював господарську діяльність на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР», на що ОСОБА_10 погодився та уклав вищевказані контракти, переслідуючи корисливі мотиви для себе у вигляді отримання прибутків від подальшої реалізації ливарної продукції на території України.

Також, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_10 , з використанням службових повноважень ОСОБА_16 , забезпечували підготовку документів необхідних для проведення митного оформлення даної ливарної продукції при ввезені її на територію України, підшукували водіїв вантажних транспортних засобів, які фактично здійснювали привезення даної ливарної продукції на територію України та подавали відповідну фінансову та податкову звітність від імені ТОВ «Зевс» та ТОВ «Зевс 2017», щодо придбання та подальшої реалізації придбаної ливарної продукції, фактично виготовленої на ТОВ «Завод «РКЕТ».

Поряд з цим, ОСОБА_4 , в період з 26.03.2018 по 21.02.2022, під час спілкування та листування у застосунках для миттєвого обміну інформацією «Viber», «WhatsApp» (зареєстрованими за абонентським номером НОМЕР_9 ), а також листування за допомогою електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка використовується для офіційного листування ТОВ «Зевс» та частково « ОСОБА_17 », та за якою зареєстровано аккаунт в сервісі «Google» під іменем « ОСОБА_18 », отримував необхідну інформацію, у тому числі з електронної поштової адреси « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка використовується для офіційного листування ТОВ «Завод «РКЕТ», щодо поставок та номенклатури ливарної продукції, бухгалтерські відомості щодо сум грошових коштів, обсяги продукції, її вартість з урахуванням посередницьких послуг ТОВ «Проммет», сум грошових коштів, які отримає ТОВ «Завод «РКЕТ» від реалізації цієї ливарної продукції, тощо. При цьому, ОСОБА_4 усвідомлював, що частина отриманих ТОВ «Завод «РКЕТ» грошових коштів за дану ливарну продукцію, буде сплачено ним як «налоги» до так званого «Министерства доходов и сборов ДНР» та дані грошові кошти можуть бути використані для фінансового та матеріального забезпечення терористичної організації «ДНР».

Крім того, ОСОБА_4 , діючи як самостійно, так і з використанням службових повноважень ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , через банківські структури України, від імені ТОВ «Зевс» та ТОВ «Зевс 2017», здійснював банківські безготівкові перекази на рахунки ТОВ «Проммет», в якості оплати за придбану ливарну продукцію, яка виготовлена на ТОВ «Завод «РКЕТ», яке здійснювало господарську діяльність на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР».

Зокрема, у період з 20.04.2018 по 17.01.2022, ОСОБА_4 , діючи умисно, та з використанням службових повноважень ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , у відповідності до вищевказаних зовнішньоекономічних контрактів з ТОВ «Проммет», зареєстрованим в рф, здійснив оплату грошових коштів в загальній сумі 64 885 756,00 рос руб., за придбану ливарну продукцію, яка виготовлена на ТОВ «Завод «РКЕТ», на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР»:

- по контрактах від 23.03.2018 № 2303/2018, від 21.11.2018 № 2111/2018, від 15.01.2019 № 1501/2019, від 21.01.2020 № 2101/2020, від 19.06.2020 № 1906/2020, від 04.02.2021 № 0402/2021, укладених між ТОВ «Зевс» () та ТОВ «Проммет», з валютних рахунків № НОМЕР_10 (російський рубль) АТ «Південний» (МФО 328209), № НОМЕР_11 (російський рубль) АТ «КБ «Приватбанк» (МФО 305299), № НОМЕР_12 (російський рубль) ПАТ «ВТБ БАНК» (МФО 321767), що належать ТОВ «Зевс» (), на рахунок ТОВ «Проммет» перераховано грошові кошти в сумі 19 910 243,00 рос руб. за придбану ливарну продукцію, що по офіційному курсу НБУ станом на 04.02.2021 становить 7 342 897,61 грн.;

- по контрактах від 06.07.2018 № 0607/2018, від 04.03.2019 № 0403/2019, від 16.07.2019 № 1607/2019, від 11.11.2019 № 1111/2019, від 27.03.2020 № 2703/2020, від 21.07.2020 № 2107/2020, від 02.04.2021 № 0204/2021, від 12.07.2021 № 1207/2021, від 10.01.2022 № 1001/2022, від 11.01.2022 № 1101/2022, від 13.01.2022 № 1301/2022, укладених між ТОВ «Зевс 2017» () та ТОВ «Проммет», з валютних рахунків № НОМЕР_13 (російський рубль) АТ «Південний» (МФО 328209), № НОМЕР_14 (російський рубль) АТ «КБ «Приватбанк» (МФО 305299), № НОМЕР_15 (російський рубль) ПАТ «ВТБ БАНК» (МФО 321767), що належать ТОВ «Зевс 2017» (), на рахунок ТОВ «Проммет» перераховано грошові кошти в сумі 44 975 513,00 рос руб. за придбану ливарну продукцію, що по офіційному курсу НБУ станом на 13.01.2022 становить 16 721 895,73 грн.;

Окрім цього, ОСОБА_4 , під час здійснення взаємозвірок із представниками ТОВ «Завод «РКЕТ», у тому числі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було відомо, що сплачені ним грошові кошти за придбану ливарну продукцію, ТОВ «Проммет», за виключенням частини грошових коштів, сума яких не перевищує 15%, перераховують на відповідні банківські рахунки ТОВ «Завод «Ремкомунелектротранс», які відкриті у так званому «Центральном Республиканском банке ДНР».

Після надходження на відповідні банківські рахунки ТОВ «Завод «Ремкомунелектротранс», які відкриті у так званому «Центральном Республиканском банке ДНР», у період з 16.05.2018 по 31.12.2022, службові особи ТОВ «Завод «РКЕТ» забезпечили сплату так званих «податків» до так званого рос.мов.: «Министерства доходов и сборов ДНР», на загальну суму 34 622 400,00 рос. руб., чим здійснено матеріальне забезпечення та фінансування терористичної організації «ДНР», а саме:

-у період з 01.01.2018 по 31.12.2018 на загальну суму 1 974 261,00 рос. руб. що по офіційному курсу НБУ станом на 31.12.2018 становить 786 288,92 грн.;

-у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 на загальну суму 10 318 384,00 рос. руб. що по офіційному курсу НБУ станом на 31.12.2019 становить 3 937 495,33 грн.;

-у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 на загальну суму 9 316 612,00 рос. руб. що по офіційному курсу НБУ станом на 31.12.2020 становить 3 523 822,15 грн.;

-у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 на загальну суму 7 559 334,00 рос. руб. що по офіційному курсу НБУ станом на 31.12.2021 становить 2 751 370,79 грн.;

-у період з 01.01.2022 по 31.12.2022 на загальну суму 5 453 809,00 рос. руб. що по офіційному курсу НБУ станом на 31.12.2022 становить 2 765 517,46 грн.

При цьому, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з корисливих мотивів для себе, усвідомлював що частина сплачених грошових коштів, із загальної суми 64 885 756,00 рос руб., яку було надіслано за період з 20.04.2018 по 17.01.2022, з рахунків ТОВ «Зевс» та ТОВ «Зевс 2017» за придбану ливарну продукцію, яка фактично виготовлена на ТОВ «Завод «РКЕТ», у подальшому буде сплачено, як «налоги» до так званого «Министерства доходов и сборов ДНР», тобто дані грошові кошти можуть бути використані частково для цілей вказаної терористичної організації, зокрема щодо вчинення терористичних актів на території України та фінансуванню незаконний військових формувань.

З урахування викладеного ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2585 КК України, фінансуванні тероризму, тобто надання активів та усвідомлення можливості того, що їх буде використано повністю або частково для будь-яких цілей терористичною групою (організацією), за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 23.01.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2585 КК України, тобто він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 10 років.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що зазначені в клопотанні.

Прокурор у клопотанні стверджує, що наявні підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість підозрюваному уникнути кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство виходило з того, що:

- наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання за тяжкий злочин вчинений в умовах воєнного стану у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 10 років;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування;

- раніше ОСОБА_4 не притягувався до кримінальної відповідальності.

Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням обставин, наведених у статті 178 КПК України, слідство виходило з того, що ОСОБА_4 тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали застосуванню до нього даного запобіжного заходу, не хворіє.

Без застосування найсуворішого запобіжного заходу ОСОБА_4 може:

1)переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

2)незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

3)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При оцінці наведених ризиків, орган досудового розслідування, виходив з наступних фактичних обставин.

Так, встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, має відповідні зв`язки з особами, які перебувають на території «ДНР», у зв`язку з чим, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване правопорушення останній може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також ОСОБА_4 , може мати необхідні та достатні знання, що стосуються проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, тактикою проведення слідчих дій, може перешкоджати встановленню істини у провадженні, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які є свідками, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин кримінального провадження, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому правопорушень, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

При цьому, сторона обвинувачення звертає увагу на те, що свідки у цьому кримінальному провадженні в суді ще не допитувались, а тому наявність вказаного ризику є обґрунтованим.

Крім того, ОСОБА_4 не являючись організатором або керівником терористичної групи та терористичної організації, у відповідності до положень ч. 4 ст. 2585 КК України, не повідомив правоохоронний орган про свою участь у відповідній терористичній діяльності, жодним чином не сприяв розкриттю та припиненню даного злочину, викриттю інших осіб, причетних до злочину, хоча мав таку можливість, так як був допитаний в якості свідка у даному кримінальному провадженні в 2023 році та був обізнаний про нього, що може свідчити про намагання останнього уникнути кримінальної відповідальності.

Усвідомивши невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, при цьому, будучи без запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_4 , маючи відповідні матеріальні ресурси, при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може зникнути та переховуватись від слідчого, прокурора та суду, у тому числі за межами України, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, враховуючи обставини вчинення даного кримінального правопорушення.

Без застосування вказаного запобіжного заходу запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливо. При цьому, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням та просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, зазначив, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні подав письмові заперечення на клопотання, заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки вважає підозру не обґрунтованою. Вказав, що преюдиційних фактів (обставин) в даному провадженні, що здобуті в інших кримінальних провадженнях, не встановлено, оскільки сторона захисту була позбавлена можливості спростувати наведені факти та обставини. Зазначив, що з 2023 року стороні захисту було відомо про дане кримінальне провадження, проте жодних перепон проведенню належного досудового розслідування не чинилось. 23.01.2025, після проведення обшуку ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру та повістку для проведення процесуальних дій, на виконання якої вони самостійно прибули до м. Вінниці, з м. Запоріжжя, що свідчить про відсутність ризику переховування підозрюваного від слідства. Також стороною обвинувачення не було доведено ризику впливу ОСОБА_4 на свідків. А тому, враховуючи міцні соціальні зв`язки підозрюваного, просив обмежитись покладенням на підозрюваного обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як встановлено ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно ч. 5 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачено ч. 2 ст. 258 - 5 КК України.

Отже у даному випадку, відповідно до положень ч. 6 ст. 176 КПК України, враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а правом визначати чи не визначати розмір застави, як альтернативи запобіжному заходу - тримання під вартою, в залежності від обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, наділений виключно суд.

При цьому слідчий суддя бере до уваги рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 19 червня 2024 року №7-р(ІІ)/2024, в якому суд прийшов до висновку про відповідність ч. 6 ст. 176 КПК України положенням Конституції України.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. При цьому слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний є раніше не судимим, працює, одружений, характеризується позитивно, має низку подяк та нагород.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Слідчий суддя зазначає, що ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_4 в умовах сьогодення та в умовах широкомасштабного військового вторгнення рф на територію України, суспільний осуд дій підозрюваного, які можуть свідчити про фінансування тероризму, а також враховуючи тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя зважає на те, що враховуючи обставини, про які наведено у врученій ОСОБА_4 підозрі, останній може мати і на даний час зв`язки з особами, які перебувають на території «ДНР», у зв`язку з чим, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване правопорушення останній може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також ОСОБА_4 , може перешкоджати встановленню істини у провадженні, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які є свідками, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин кримінального провадження, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, або переконувати не надавати показань, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому правопорушень.

При цьому згідно доводів прокурора, усі свідки у цьому кримінальному провадженні ще не допитані, а тому наявність вказаного ризику є обґрунтованим.

При цьому з матеріалів клопотання суддею не встановлено жодних відомостей, обставин чи інформації, яка б вказувала на те, що ОСОБА_4 співпрацює зі слідством, сприяє викриттю інших осіб, причетних до злочину, що може свідчити про намагання останнього уникнути кримінальної відповідальності.

Суд погоджується з доводами прокурора про те, що усвідомивши невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, ОСОБА_4 , маючи відповідні матеріальні ресурси, при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватись від слідчого, прокурора та суду, у тому числі за межами України, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, враховуючи обставини вчинення даного кримінального правопорушення, без застосування застави.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України на переконання суду є обґрунтованою, однак потребує перевірки в межах подальшого досудового розслідування, а в наступному судом.

Враховуючи зазначені обставини, прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим, і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178,183,184,186, 193, 194, 196,197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Затримати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Строк тримання під вартою рахувати в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 березня 2025 року включно.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 23 березня 2025 року.

Організацію затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складання протоколу затримання покласти на прокурора Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: