Справа № 577/5020/24
Провадження № 1-в/577/203/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Конотопська ВК (№130)» ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Конотоп клопотання начальника Державної установи «Конотопська виправна колонія (№130)» про звільнення від покарання засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із декриміналізацією вчиненого нею діяння,-

ВСТАНОВИВ:

В.о. начальника Державної установи «Конотопська виправна колонія (№130)» (далі ДУ «КВК (№130)» звернувся до суду з уточненим клопотанням про звільнення засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від покарання призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2024 року, вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 21.12.2021 року та частково декриміналізувати вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2022 року та визначити остаточне покарання засудженій ОСОБА_5 на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року (далі за текстом Закон № 3886-ІХ).

Представник ДУ «КВК (№130)» ОСОБА_4 та засуджена ОСОБА_5 , кожен окремо, клопотання підтримали фактично пославшись на доводи викладені у ньому.

Прокурор не заперечує задоволенню.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, матеріали особової справи засудженої, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 3 КК України передбачено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та (або) до кримінального процесуального законодавства України, та (або) до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність, передбачена ст. 51 КУпАП.

Внесення змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, оскільки вказані зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібне викрадення чужого майна, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка) чи заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за що передбачена кримінальна відповідальність.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.12.2020 року, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 засуджена до покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75, ст. 76 ч. 1, п. 1-2 КК України звільнена з іспитовим строком на 2 роки. Знята з обліку пробації 09.01.2023 року на підставі вироку від 31.05.2022 року.

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 21.12.2021 року, ОСОБА_5 засуджена за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання: - за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (один) рік обмеження волі; -за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (два) роки обмеження волі. Відповідно до ст. 70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років і 6 (шести) місяців обмеження волі. Звільнена з СІЗО 24.03.2022 року.

Відповідно до вироку Малиновського районного суду міста Одеси від 21.12.2021 року ОСОБА_5 вчинила ряд кримінальних правопорушень, а саме:

- 27.06.2020 року кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) на загальну суму 1457,99 грн.;

- 19.08.2020 року кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно на загальну суму 1033,98 грн.

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси 31.05.2022 року, ОСОБА_5 засуджена за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, призначено їй наступне покарання: - за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік; - за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців; - за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, у виді обмеження волі строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців. На підставі ч.1 ст. 70 КК України суд визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначивши ОСОБА_5 , покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України та ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання визначити за сукупністю вироків та сукупністю злочинів, частково приєднавши до призначеного покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 21.12.2021 року, та Суворовського районного суду м. Одеси від 18.12.2021 року, та остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) роки, обмеження волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати, в строк відбуття покарання час її перебування під вартою (попереднього ув`язнення) в даному кримінальному провадженні в період з 18.08.2021 року по 24.03.2022 року (7 місяців 6 днів), у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням обмеження волі, що в свою чергу дорівнює 1 року 2 місяцям та 12 дням обмеження волі. Заарештована 19.01.2024 року ВнП №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Відповідно до вироку Суворовського районного суду м. Одеси 31.05.2022 року, ОСОБА_5 вчинила ряд кримінальних правопорушень, а саме:

- 25.10.2019 року кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) на загальну суму 484,39 грн.;

- 26.11.2019 року кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно на загальну суму 521,54 грн.

- 24.12.2020 року кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно на загальну суму 2577,63 грн.;

- 02.03.2021 року кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно на загальну суму 1020,30 грн.;

- 12.05.2021 року кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно на загальну суму 1200 грн.;

- 18.07.2021 року кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно на загальну суму 1700 грн.;

- 24.07.2021 року кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно на загальну суму 900 грн.;

- 26.07.2021 року кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно на загальну суму 1600 грн.

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2024 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання: - за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком 200 годин; - за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки 2 місяці. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки 2 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 31.05.2022 року більш суворим покаранням за цим вироком, призначено покарання у виді 3 років 2 місяців обмеження волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання час її перебування під вартою (попереднього ув`язнення) у кримінальному провадженні в період з 19.01.2024 року по день приведення вироку до виконання - 13.06.2024 року, у співвідношенні один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням обмеження волі.

Відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2024 року, ОСОБА_5 вчинила ряд кримінальних правопорушень, а саме:

- 18.04.2020 року кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) на загальну суму 1035,32 грн.;

- 18.04.2020 року кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно на загальну суму 1039,46 грн.;

- 07.09.2020 року кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно на загальну суму 1039,46 грн.

Законом № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

За правилами пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», становив 1921 грн., а 50 відсотків від його розміру - 960,50 грн.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», становив 2102 грн., а 50 відсотків від його розміру - 1051 грн.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», становив 2270 грн., а 50 відсотків від його розміру - 1135 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи суми викраденого майна, за які було засуджено ОСОБА_5 вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2024 року за ч. 1,ч. 2 ст. 185, ч.1, ч.4 ст. 70 КК України та вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 21.12.2021 року за ч. 1,ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України, суд приходить висновку, що на останню розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Відтак, ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання за вказаними вироками у зв`язку з усуненням караності діяння.

Також, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2022 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння за епізодами по факту крадіжки майна 25.10.2019 року на суму 484,39 грн., 26.11.2019 року на суму 521,54 грн., 02.03.2021 року на суму 1020,30 грн., 12.05.2021 року на суму 1200 грн., 18.07.2021 року на суму 1700 грн., 24.07.2021 року на суму 900 грн. та 26.07.2021 року на суму 1600 грн.

З вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2022 року слід виключити вказівку на застосування ч. 1 ст. 70 та ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 необхідно вважати засудженою згідно вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2022 року за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_5 за сукупністю вироків до призначеного покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2022 року частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.12.2020 року у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців і призначити остаточне до відбуття покарання у виді обмеження волі строком 2 роки 6 місяців.

Як встановлено, станом на 12.12.2024 року ОСОБА_5 відбула 2 роки 6 місяців 2 дні покарання у виді обмеження волі, а відтак ОСОБА_5 необхідно звільнити від подальшого відбування покарання як такого, що відбула дане покарання.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника державної установи «Конотопська виправна колонія (№ 130)» про звільнення засудженої ОСОБА_5 від покарання за діяння, караність якого усунена законом, задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнити засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання, призначеного за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2024 року за ч. 1,ч. 2 ст. 185, ч.1, ч.4 ст. 70 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнити засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання, призначеного за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 21.12.2021 року за ч. 1,ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнити засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2022 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння за епізодами по факту крадіжки майна 25.10.2019 року на суму 484,39 грн., 26.11.2019 року на суму 521,54 грн., 02.03.2021 року на суму 1020,30 грн., 12.05.2021 року на суму 1200 грн., 18.07.2021 року на суму 1700 грн., 24.07.2021 року на суму 900 грн. та 26.07.2021 року на суму 1600 грн.

Виключити у вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2022 року вказівку на застосування ч. 1 ст. 70 та ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з декриміналізацією вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважати засудженою згідно вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2022 року за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_5 за сукупністю вироків до призначеного покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2022 року частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.12.2020 року у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців і призначити остаточне до відбуття покарання у виді обмеження волі строком 2 роки 6 місяців.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від подальшого відбування покарання як такою, що відбула дане покарання.

Роз`яснити засудженій, що при звільненні від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, понесені особою правообмеження не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1