У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/12791/24

№ 1-кс/183/2700/24

19 грудня 2024 року м. Самар

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 розглянувши клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2024 року за № 0000071, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

встановив:

Прокурор, звернувся до суду з клопотанням - про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000071 від 17.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 грудня 2024 року до ВП № 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від дільничного офіцера поліції ВП № 2 Новомосковського РВП ОСОБА_3 про те, що ним на зупинці громадського транспорту по вул. Шевченка в м. Перещепине Самарівського району Дніпропетровської області під час перевірки документів у невідомого чоловіка, останній надав для перевірки паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з явними ознаками підроблення.

За вказаним фактом дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 17 грудня 2024 року внесені відповідні відомості до ЄРДР за № 0000071 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

17 грудня 2024 року з 18 години 20 хвилин по 18 годину 35 хвилин проведеним оглядом місця події у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучено паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 04 червня 1998 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17 грудня 2024 року паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 04 червня 1998 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по кримінальному провадженню № 0000071 визнаний речовим доказом, так як може містити на собі сліди кримінального проступку.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Арештом майна, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та у даному випадку, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді, згідно ч. 2 ст. 132 КПК України, подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Ураховуючи, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речових доказів, необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, так як існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом правопорушення та підлягає збереженню.

Оскільки, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 04 червня 1998 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є основним об`єктом кримінального проступку, по ньому будуть проводитися відповідні експертизи, які вже на даний час призначені до ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арешт паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 04 червня 1998 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у даному кримінальному провадженню є необхідним.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Неприбуття прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

З метою збереження вищевказаного речового доказу, відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, виникла необхідність у арешті паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 04 червня 1998 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вилученого 17 грудня 2024 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначались (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Так, згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, встановлено достатньо об`єктивних даних які свідчать, що на підставі п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України на паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 04 червня 1998 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вилученого 17 грудня 2024 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доцільно накласти арешт з обов`язковою забороною відчуження, розпорядження та користування з метою збереження речового доказу.

Слід звернути увагу на те, що не застосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене чи взагалі знищеним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 98, 107, 170 172 КПК України, слідчий суддя,

постановив :

Накласти арешт на паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 04 червня 1998 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вилученого 17 грудня 2024 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з обов`язковою забороною відчуження, розпорядження та користування.

Визначити місце зберігання арештованого паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 04 червня 1998 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в матеріалах кримінального провадження № 0000071.

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1