Номер провадження 1-кп/243/488/2025
Номер справи 243/748/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року місто Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001146 від 17.12.2024 на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с.Новополтавка Олександрівського району Донецької області, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)14.11.2024 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Під час досудового розслідування 22.01.2025 між ОСОБА_5 та прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом обвинувального акту кримінальне правопорушення було вчинене при наступних обставинах.

В середині жовтня 2024 у ранковий час доби (більш точну дату та час встановити не виявилось можливим) ОСОБА_5 проходив по дорозі поблизу с.Андріївка Слов`янської ТГ Краматорського району Донецької області, де на узбіччі дороги вздовж річки Сухий Торець, побачив військову захисну споруду, а саме бліндаж, всередині якого знайшов валізу. Після чого ОСОБА_5 руками відкрив валізу та виявив всередині патрони різних калібрів загальною кількістю 1143 штук.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, а саме: 993 патронів калібру 5,45-мм з кулею зі сталевим осереддям; 26 патронів калібру 5,45-мм з трасуючою кулею; 36 патронів калібру 5,45-мм з кулею підвищеної пробивної здатності; 1 патрону калібру 7,62-мм зі сталевим осереддям; 2 патрони калібру 5,56х45 мм NATO; 69 патронів калібру 7,62-мм зі сталевим осереддям; 1 патрону калібру 7,62-мм з трасуючою кулею; 1 патрону калібру 7,62-мм, що є гвинтівочним патроном; 8 патронів калібру 12,7х108 мм; 6 патронів калібру 5,56х45 мм (5.56 NATO), без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 всупереч вимогам чинного законодавства України, а саме а саме: постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-ХІІ Про право власності на окремі види майна, постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 Положення про дозвільну систему України, наказу МВС України від 21.08.1998 № 622 Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, дістав з бліндажу, з метою подальшого перенесення за місцем свого мешкання, валізу з бойовими припасами, а саме: 993 патрони калібру 5,45-мм з кулею зі сталевим осереддям; 26 патронів калібру 5,45-мм з трасуючою кулею; 36 патронів калібру 5,45-мм з кулею підвищеної пробивної здатності; 1 патрону калібру 7,62-мм зі сталевим осереддям; 2 патронів калібру 5,56х45 мм NATO; 69 патронів калібру 7,62-мм зі сталевим осереддям; 1 патрону калібру 7,62-мм з трасуючою кулею; 1 патрону калібру 7,62-мм, що є гвинтівочним патроном; 8 патронів калібру 12,7х108 мм; 6 патронів калібру 5,56х45 мм (5.56 NATO), тим самим здійснив незаконне придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Цього ж дня ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне, без передбаченого законом дозволу носіння бойових припасів, переніс вищевказану валізу з бойовими припасами за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив умисне незаконне носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 з метою протиправного, без передбаченого законом дозволу на зберігання бойових припасів, поклав вищевказану принесену ним валізу з бойовими припасами, у господарську будівлю на території його домоволодіння та став незаконно зберігати бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

02.01.2025 в період часу з 11 год. 20 хв. до 13 год. 49 хв. старшим слідчим СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_6 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено бойові припаси, а саме: 993 патрони калібру 5,45-мм з кулею зі сталевим осереддям; 26 патронів калібру 5,45-мм з трасуючою кулею; 36 патронів калібру 5,45-мм з кулею підвищеної пробивної здатності; 1 патрону калібру 7,62-мм зі сталевим осереддям; 2 патронів калібру 5,56х45 мм NATO; 69 патронів калібру 7,62-мм зі сталевим осереддям; 1 патрону калібру 7,62-мм з трасуючою кулею; 1 патрону калібру 7,62-мм, що є гвинтівочним патроном; 8 патронів калібру 12,7х108 мм; 6 патронів калібру 5,56х45 мм (5.56 NATO), які ОСОБА_5 незаконно, придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у скоєнні цього кримінального правопорушення визнав себе винним у повному обсязі та просив затвердити угоду про визнання винуватості від 22.01.2025, яку було ним укладено з прокурором. Він розуміє незаконність своїх дій, визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, погоджується з кримінально-правовою кваліфікацією інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України, усвідомлює небезпечність своєї протиправної поведінки.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 22.01.2025 між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженню, та підозрюваним ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення в обсязі висунутого обвинувачення в судовому провадженні, та надати стороні обвинувачення повну і достовірну інформацію, що стосується всіх обставин цього кримінального провадження. Також сторонами угоди визначено узгоджене між ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен нести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме позбавлення волі строком на 3 роки, з застосуванням ст.71 КК України сторони погоджуються на призначення остаточного покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Угода була підписана прокурором ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями частини 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно частини 5 статті 469 КПК України укладання угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив про те, що при укладанні даної угоди від 22.01.2025 були дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити та призначити ОСОБА_5 узгоджену по угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості від 22.01.2025, беззастережно підтвердив визнання ним винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, добровільність укладання цієї угоди та можливість її виконання.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , воно правильно кваліфіковане за ч.1 ст.263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до положень статті 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 263 КК України, є тяжкими злочинами.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості від 22.01.2025 за своїм змістом та порядком укладання відповідає вимогам статей 468-470, 472 КПК України, положенням ч.1 ст.263 КК України, щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі, строк якого передбачено санкцією частини 1 статті 263 КК України, та необхідності застосування положень ст.71 КК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, заслуховування пояснень ОСОБА_5 суд переконався у тому, що укладання угоди є добровільним. Тобто, згідно положень частини 6 статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода підлягає затвердженню також з урахуванням особи обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

Крім того, обвинуваченому роз?яснені положення частини 5, 6 та 7 статті 474 КПК України та положення статті 389-1 КК України Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених частиною п`ятою статті 474 КПК України, обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз?яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального та кримінального законів, врахувавши заслухані доводи сторін угоди, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про ухвалення обвинувального вироку та затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст.71 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 21.01.2025 до обвинуваченого застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який слід продовжити у зв`язку з відсутністю підстав для його зміни або скасування.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення експертизи згідно ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 374, 468-472 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 22 січня 2025, укладену між ОСОБА_5 та прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про визнання винуватості у рамках кримінального провадження № 0001146 від 17.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання, призначене за попереднім вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.11.2024, і призначити ОСОБА_5 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного звернення вироку до виконання - дати його затримання.

До набрання вироком законної сили застосований відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення судових експертиз № СЕ-19/105-25/88-БЛ від 08.01.2025 у сумі 3979,5 грн., № СЕ-19/105-25/89-БЛ від 07.01.2025 у сумі 3183,6 грн., № СЕ-19/105-25/92-БЛ від 07.01.2025 у сумі 2387,7 грн., № СЕ-19/105-25/91-БЛ від 06.01.2025 у сумі 1591,8 грн. на користь держави.

Речові докази у відповідності до положень ст.100 КПК України, а саме: 852 патрони, що зберігаються у камері схову речових доказів ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, за квитанцією № 135, 60 патронів, що зберігаються у камері схову речових доказів ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, за квитанцією № 132, 9 патронів калібру 12,7 х 108 мм, що зберігаються у камері схову речових доказів ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, за квитанцією № 133, 6 патронів калібру 5,56 х 45 мм, що зберігаються у камері схову речових доказів ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, за квитанцією № 134, - конфіскувати на користь держави, 206 гільз, 2 кулі, порох, що зберігаються у камері схову речових доказів ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, за квитанцією № 135, 1 гільза та 1 куля гвинтівочного патрону калібру 7,62 мм, 5 демонтованих патронів, 5 гільз калібру 7,62 мм, що зберігаються у камері схову речових доказів ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, за квитанцією № 132, 4 кулі та 4 гільзи патронів калібру 5,56 х 45 мм, що зберігаються у камері схову речових доказів ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, за квитанцією № 134, - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ст.3891 КК України.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1