Номер провадження 1-кс/404/4419/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року місто Кропивницький

Слідчий судця Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницький) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві пов`язану із невнесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення від 10.12.2024 року,

ВСТАНОВИВ :

18.12.2024 року, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу на бездіяльність службових осіб Кропивницького РУТІ ГУ НП в Кіровоградській області щодо невнесення ними відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення від 10.12.2024 року.

Скарга обгрунтована тим, що слідчий та прокурором недбало ставляться до виконання своїх професійних обов`язків;слідчийз прокурором перевищив владу та службові повноваження, оскільки вручили повідомлення про підозру завідомо невинуватій особі.

За версією скаржника, ОСОБА_4 вручено письмове повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке він не вчиняв, підозру не підтверджено доказами та спростовується висновком експерта від 30.08.2024 року.

Скаржник вимоги скарги підтримав і подав заяву про її розгляд без участі адвоката і ОСОБА_4 . Слідчий з прокурором не

з`явились.

Заява від 10.12.2024 року та скарга подана до суду не містить об`єктивних даних, які б свідчили про ознаки вчинення слідчим і прокурором кримінального правопорушення.

Оцінка доказів та прийняття процесуальних рішень про вручення повідомлення про підозру є основним завданням представників сторони обвинувачення.

Доводи скаржника ґрунтуються на передчасній суб`єктивній оцінці, не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій за вищевказаними статтями. Адже із змісту заяви вбачається, що вся її суть зводиться до незгоди представників сторони захисту з процесуальними діями слідчого та прокурора на стадії досудового розслідування.

Обвинувачуваний ОСОБА_4 у теперішній час є стороною судового провадження, завданням якого є перевірка обгрунтованості підозри та обвинувачення.

ОСОБА_4 обрав неправильний спосіб захисту, оскільки спростування державного обвинувачення відбувається в іншому процесуальному порядку за іншою процедурою, під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Обвинувачений і його захисник з одного боку та дізнавач, слідчий, прокурор мають власне бачення правозастосування. Наявні між ними розбіжності врегульовані законодавцем та прямо передбачені положеннями Глави 26 КПК України, з можливістю оскарження таких розбіжностей за правилами вже існуючого судового провадження.

Згідно зі ст. 40 та ст. 36 КПК України, дізнавач, слідчий та прокурор є процесуально незалежними особами. Процесуальна незалежність - один із елементів особливого статусу представника сторони обвинувачення. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення для забезпечення здійснення досудового розслідування неупередженим, безстороннім і справедливим дізнавачем, слідчим, прокурором та передумовою для верховенства права та основоположною гарантією справедливого досудового розслідування і судового розгляду. Дії та процесуальні рішення дізнавача, слідчого, прокуроравважаються законними, доки вони не скасовані або не переглянуті в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії дізнавача, слідчого і прокурора їх законність та обґрунтованість може бути предметом розгляду лише в порядку судового провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 .

Будь-то справи про адміністративні правопорушення чи адміністративні комісії, або будь-яке судове провадження чи досудове рослідування, така процесуальна діяльність службової особи, що пов`язана зі збором, оцінкою доказів і прийняттям процесуального рішення є суто суб`єктивними оціночними дискреційними повноваженнями яке не передбачають кримінально карної поведінки.

Таким чином заперечення змісту підозри і обвинувачення у будь-який інший спосіб,дій та рішень щодо проведення досудового розслідування поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі №21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі є протиправним втручаннямі посяганням на процесуальну незалежність».

Діїобвинуваченого спрямовані на внесення до ЄР ДІР відомостей про кримінальні правопорушення стосовно процесуальної діяльності представників сторони обвинувачення можуть вказувати на спроби представників сторони захисту протиправно втручатись, впливати і у поза процесуальний спосіб формувати негативне сприйняття однієї з сторін кримінального провадження, тобто посягати на процесуальну незалежність представників сторони обвинувачення. Службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність дізнавача, слідчого та прокурора і не посягати на неї.

Доводи і заперечення проти підозри та обвинувачення викладені в заяві скаржника потребують перевірки у межах кримінального провадження, по якому вирішується обвинувальний акт, а не потребують процесуального дублювання у новому кримінальному провадженню.

Проаналізувавши заяву адвоката про вчинення кримінального правопорушення від 10.12.2024 року, з`ясувавши обставини та надавши оцінку доказам, обґрунтовано вважаю що за своїм змістом та суттю заява не є повідомленням про злочин, оскільки, як було встановлено у вказаній заяві заявник висловлює незгоду з кримінальним провадженням, яке розпочато відносно ОСОБА_4 , доказів які були у ньому зібрані та складеного стосовно ОСОБА_4 повідомленням про підозру.

Обсяг процесуальних прав обвинуваченого дозволяє стороні захисту, якими є скаржники, як під час досудового розслідування, так і на стадії судового слідства висловлювати свої доводи, міркування, заперечення, в тому числі і з приводу обставин, які викладені в заяві від 10.12.2024 року, неналежності та недопустимості зібраних стороною обвинувачення доказів.

Згідно з ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати розслідування (ч. 1 ст. 214 КПК України).

Водночас ч. З ст. 214 КПК України передбачає можливість до внесення відомостей до ЄРДР для з`ясування обставин

вчинення кримінального проступку, у тому числі відібрання пояснень. Згідно із пунктом 1 глави 2 розділу І, пунктом 2 глави 1 розділу

II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального

прокурора від 30 червня 2020 року № 298, до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про

вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню працрву

кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати

вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального

правопорушення, тобто кримінально караного вчинку. При цьому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи

повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про

вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом

внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Отже підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані

заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких убачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального

правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Правовий висновок з приводу особливостей застосування норм ст. 214 КПК України, викладений у постанові Верховного

Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18.

Зниження рівня процесуальної незалежності та гарантійдізнавача, слідчою прокурора опосередковано призведе до

обмеження реалізації прав представників сторони обвинувачення.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України, зокрема пункту 5 мотивувальної частини якого

зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів

має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох

судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає

у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне

правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати

особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту»

Отже повідомлення скаржника про притягнення дізнавачаслідчого та прокурорадокримінальиої відповідальності за

виконаний ними обов`язок за своїм змістом і суттю, не є повідомленням про злочин, оскільки не містить конкретних і достатніх даних про можливе вчинення цими особами саме кримінального правопорушення, передбаченого певною статтею Кримінального кодексу України, тобто сукупності обов`язкових ознак конкретного злочину, які дозволяють відмежовувати таке діяння від інших правопорушень, що не становлять суспільної небезпеки. Викладені в повідомленні відомості не свідчать про кримінальну протиправність діянь та їх караність за кримінальним законом, у зв`язку з чим вони не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Доводи скаржника викладені у його заяві про вчинення кримінального правопорушення щодо обов`язку уповноваженої особи внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування без оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, на переконання слідчого судді, помилково сприймається скаржником, як безальтернативність автоматичного початку досудового розслідування за кожною без виключення заявою, отриманою органом досудового розслідування.

Згідно з усталеною судовою практикою у справах, що виникають з відносин публічної служби, для встановлення наявності чи відсутності факту невиконання чи неналежного виконання прокурором посадових обов`язків має бути встановлено, зокрема, факт ухилення прокурора від вчинення конкретних дій, передбачених законодавством, у рамках виконання ним спеціальних повноважень або завідомо неякісне, із порушенням норм законодавства та правил професійної етики, виконання прокурором посадових обов`язків, що тягне за собою настання негативних наслідків (рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 12.07.2018 № 9901/565/18).

Порядок притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності регламентовано Положенням про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, прийнятого 27 квітня 2017 року Всеукраїнською конференцією прокурорів (в редакції 28 лютого 2023 року).

Положення «Про проходження служби в Національній поліції» передбачає інститут дисциплінарної відповідальності

слідчого. Крім того передбачений механізм судового контролю (п.1 ч.І ст. 303 КПК України).У демократичному суспільстві та

правовій державі виключається настання кримінальної відповідальності за висловлювання та вчинення дій на виконання власної

правової позиції, у тому числі слідчого та прокурора. Отже відомості зазначені у заяві скаржника від 10.12.2024 року не містять

відомостей стосовно слідчого та прокурора про вчинене кримінальне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 214, 303, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницький) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві пов`язану із невнесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 10.12.2024 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскажена а апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивниьцкого апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала наббирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1