Справа № 344/4102/25
Провадження № 1-кс/344/2034/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000177 від 10.04.2023 за ч. 1 ст.307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000177 за ч. 1 ст.307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, за фактами вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , не маючи законних джерел доходу, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення шляхом вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, у порушення Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних заходів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними", обрав в якості джерела доходу діяльність, пов`язану з незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, пересиланням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, з цією метою останній вступив у попередню змову з ОСОБА_7 , при цьому розподіливши ролі між собою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , у період з 01.03.2025 по 05.03.2025 перебуваючи в АДРЕСА_1 , в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» та Закону України «Про наркотичні засоби та психотропні речовини», діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи заздалегідь підготовлені предмети, незаконно виготовив психотропну речовину таблиці 2 списку 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» - амфетамін, з метою подальшого незаконного зберігання та збуту.

05.03.2025, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних із порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» від 15.02.1995 та ст. 3 Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.02.1995, діючи умисно, отримав незаконно виготовлену ОСОБА_5 психотропну речовину амфетамін, яку перевіз до комерційного приміщення за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Гординського С., 8, де зберігав з метою збуту.

05 березня 2025 року в ході проведення обшуку комерційного приміщення за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Гординського С., 8 за участю ОСОБА_7 було виявлено та вилучено полімерний пакет із речовиною, що є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, амфетаміном, в кількості 3,8 кг., яку ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 зберігав з метою збуту, що згідно Таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, є особливо великим розміром.

Окрім цього, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , у період з 01.03.2025 по 05.03.2025 перебуваючи в АДРЕСА_1 , в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» та Закону України «Про наркотичні засоби та психотропні речовини», діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи заздалегідь підготовлені предмети, незаконно виготовив психотропну речовину таблиці 2 списку 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» - амфетамін, з метою подальшого незаконного зберігання та збуту.

05 березня 2025 року в ході проведення обшуку домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_5 було виявлено та вилучено згорток тканини із речовиною, що є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, амфетаміном, в кількості 4 грама, яку ОСОБА_5 зберігав з метою збуту, що згідно Таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, є великим розміром.

06.03.2025 о 00 год 13 хв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Требухівці, Летичівського району, Хмельницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, не працюючого, затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 06.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, покликаючись на викладені в ньому обставини, просила клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо даного клопотання, вказав, що ризики є не доведеними, наміру переховуватись немає, хворіє. Просив обрати міру запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту або визначити заставу в межах норми Закону в мінімальному розмірі (незначний розмір).

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку адвоката, суду пояснив, що 27.11.2024 був звільнений по судимості за ДТП, виконував всі обов`язки покладені до нього, працює неофіційно та вину не визнає.

Заслухавши прокурора, захисника і підозрюваного, та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки ОСОБА_5 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки ОСОБА_5 , достовірно відомі місця, де здійснювалось виготовлення психотропних речовин, тому маючи доступ до обладнання, прекурсорів та інших інгредієнтів, які використовувались під час виготовлення, може їх знищити, сховати або спотворити.

- незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки, ОСОБА_5 знайомий із ОСОБА_7 , які були об`єднанні спільним злочинним умислом, тому останній, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх покази, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_5 , постійного джерела прибутку не має, вчинив ряд особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, тому є підстави вважати, що він з метою одержання доходів продовжить вчиняти кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним виготовленням, придбанням, перевезенням з метою збуту психотропних речовин.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Требухівці, Летичівського району, Хмельницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, не працюючого, затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 06.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

06 березня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом обшуку комерційного приміщення за адресою АДРЕСА_3 , протоком обшуку домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , протоколом за результатами НСРД аудіо, відеоконтроль місця, висновками експертів за результатами проведених судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, матеріалами НСРД та матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запобіжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у виняткових випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , належить до категорії особливо тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення дванадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час існують.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованого злочину, міцність соціальних зв`язків підозрюваного та характеризуючи його особу дані, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.

Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки ОСОБА_5 , усвідомлюючи застосування до нього покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, зможе змінити місце проживання та переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Згідно ч. 3ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Суд вважає, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, а також, що особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, (амфетамін), є у великій кількості, що у воєнний час, тим паче затягуючи інших в наркозалежність, є найбільш негативним щодо інших осіб, те що ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, з врахуванням особи підозрюваного, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованою підозрою, встановлені на даний час досудовим слідством обставинами, застава встановленню не підлягає.

Щодо доводів адвоката про захворювання підозрюваного, то у січні була рекомендація лікаря, проте лікування підозрюваний не пройшов, а доводи підозрюваного, що не мав можливості пройти лікування судом не може бути прийнято до уваги.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Таким чином строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту затримання, а саме з 06 березня 2024 року.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, на строк 60 днів до 04 травня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 10 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_8