Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1134/24
Провадження № 1-кп/376/116/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2025 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Сквири Київської області матеріали кримінального провадження № 120 241 112 60 0000 67 від 10.03.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таборів Сквирського району Київської області, громадянина України, з повною загально середньою освітою, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200 КК України,

Встановив:

09.03.2024 oб 11 год. 56 хв. ОСОБА_4 , перебував з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 (фактичне місце проживання потерпілого ОСОБА_6 ), де в одній із кімнат будинку виявив незаблокований мобільний телефон марки «Redmi 12С» моделі 22126RN91Y з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , та користуючись відсутністю останнього, з корисливого мотиву, використовуючи кінцеве обладнання мобільний телефон марки «Redmi 12С» моделі 22126RN91Y з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що мав доступ до мережі Інтернет, здійснив вхід до додатку «Monobank», пароль та логін до якого зберігалися в системі входу, тобто не санкціоновано втрутився у роботу облікового запису потерпілого, який зареєстрований у автоматизованій інформаційній системі AT «Універсал банк», та згідно ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є таким, що становить банківську таємницю.

Надалі ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою збагачення, без дозволу власника, маючи контроль над банківським рахунком потерпілого НОМЕР_3 , що відкритий у AT «Універсал Банк», шляхом заповнення необхідної інформації, перерахував на банківський рахунок НОМЕР_4 , відкритий в AT «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Крім цього 09.03.2024 oб 11 год. 56 хв. ОСОБА_4 перебував спільно з ОСОБА_6 у будинку АДРЕСА_1 , будучи ознайомлений з тим, що здійснення безготівкових розрахунків між фізичними та юридичними особами банківськими установами можуть здійснюватися на підставі платіжного доручення, тобто розрахункового документу, який містить доручення платника банку здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача (п. 1.31. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»), а також будучи обізнаним про те, що електронним документом є документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»), здійснивши несанкціоноване втручання в роботу облікового запису автоматизованої інформаційної системи AT «Універсал Банк», усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_6 , які зберігаються та обліковуються у безготівковій формі на банківському рахунку НОМЕР_3 , відкритому в AT «Універсал Банк», можливо лише шляхом складання та використання платіжного доручення в електронному вигляді, використовуючи мобільний телефон марки «Redmi 12С» моделі 22126RN91Y з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з доступом до мережі Інтернет, умисно підробив електронний платіжний документ платіжне доручення.

Надалі, ОСОБА_4 умисно зазначив завідомо недостовірні відомості у платіжному дорученні щодо наміру платника ОСОБА_6 здійснити у встановленому порядку перерахунок коштів, у сумі 2000 (дві тисячі) гривень, з банківського рахунку НОМЕР_3 , відкритий на ім`я ОСОБА_6 на банківський рахунок НОМЕР_4 , відкритий на ім`я ОСОБА_7 , яке направив до автоматизованої системи обробки інформації, чим здійснив використання підробленого документа на переказ.

На підставі завідомо підробленого документа на переказ платіжного доручення, з карткового рахунку ОСОБА_6 не санкціоновано списано кошти в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на банківський рахунок НОМЕР_4 , відкритий на ім`я ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав повністю при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, він зрозумів всю протиправність своєї поведінки, а також добровільно відшкодував завдані збитки потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засіданні не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. 06.02.2025 року потерпілий звернувся до суду із заявою, у якій просив справу розглянути без його участі, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, а також надав розписку про отримання від обвинуваченого грошові кошти у сумі 2000 грн.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні з урахуванням обставин справи, характеру та ступеня суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого просила суд визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 200 КК України у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 гривень;

-за ч. 1 ст. 361 КК України - 2 роки обмеження волі, на підставі вимог ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді двох років обмеження волі, а також застосувати до обвинуваченого вимоги ст. 75,76 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що його підзахисний визнав вину у вчиненні всіх кримінальних правопорушеннях в повному обсязі, щиро кається, раніше не судимий, шкоду потерпілому відшкодував та останній не має будь яких претензій, по місцю проживання характеризується позитивно, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, а тому погодився з думкою прокурора щодо призначення покарання., а саме відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 призначити до відбуття 2 роки обмеження волі із застосування вимог ст. 75 КК України та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд приймає до уваги показання обвинуваченого про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень і приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж; за ч. 1 ст. 200КК України, як підробка документів на переказ та їх використанні.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку вимог ч. 3 ст. 349 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності і істинності їх позицій, при цьому судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться:

ч. 1 ст. 200 КК України - до нетяжкого злочину;

ч. 1 ст. 361 КК України до кримінального проступку, а також суд враховує характеристику особистості обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, те що він щиро розкаюється, вину визнав повністю, раніше не судимий, шкоду потерпілому відшкодовано, а тому суд дійшов переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Суд, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого вимоги ч. 1 ст. 70 КК України (ч. 1 ст. 200 та ч. 1 ст. 361 КК України) за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити засудженому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, якщо виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб в місця позбавлення волі.

Суд вважає за необхідне одночасно покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався та до набрання вироку законної сили суд не вбачає підстав для його обрання.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженню підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України .

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 65, 66, 67, 70, 200, 361 КК України, статтями 100, 368- 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень;

зач. 1 ст. 361 КК України два роки обмеження волі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за принципом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді двох років обмеження волі.

Застосувати до ОСОБА_4 вимоги ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

Мобільний телефон Redmi 12C, який передано під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому;

Мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 6S», який передано під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суд через Сквирський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам справи.

Суддя ОСОБА_1