Справа № 442/1120/25
Провадження № 1-кс/442/226/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Дрогобичі у кримінальному провадженні №0000135 від 07.02.2025 клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення розміру застави стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борислав Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, розвідника кулеметника розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и л а:

У провадження слідчої судді надійшло клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000135 від 07.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.02.2025 о 12:38 год ОСОБА_5 за попередньою змовою зі ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, перебуваючи поблизу під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вступив з ОСОБА_8 у словесний конфлікт, під час якого у нього виник умисел на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , в цей же час усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мотив, спрямований на протиправне заподіяння шкоди здоров`ю іншій людині, перебуваючи спершу поблизу вхідних дверей у під`їзд № 3, а у подальшому позаду будинку АДРЕСА_2 , умисно наніс численні удари кулаками обох рук та ногами в область обличчя та голови ОСОБА_8 , заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми, епідурального крововиливу лобної долі зліва, множинні переломи кісток черепа та кісток обличчя, перелом кісток склепіння черепа зліва та основи черепа, перелом верхньої щелепи та виличної кістки, двобічний перелом нижньої щелепової кістки, лінійний перелом тіла нижньої щелепи зліва, множинні поверхневі травми голови, травматичний САК, гострий панцинусид,вогнищевий забій головного мозку, яків сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється за цим фактом в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: заява ОСОБА_9 від 07.02.2025, протокол огляду місця події від 07.02.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 07.02.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 07.02.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 07.02.2025, протоколи огляду предметів (відеозаписів) від 07.02.2025 та 08.02.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 07.02.2025, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_9 від 07.02.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 10.02.2025; протокол проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_13 від 10.02.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що вчинене останнім із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення дають підстави вважати, що є наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугують підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, при обранні міри покарання останньому виключається застосування ст. 75 КК України, що у свою чергу також може вплинути на те, щоб з метою уникнення реального терміну покарання ОСОБА_5 продовжив переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також неможливість запобігання ризику, передбаченогоп. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, що підтверджується насильницьким характером злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 . Такий ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 знайомий з одним із прямих свідків у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , який є його товаришем і, перебуваючи на свободі, може впливати на нього з метою зміни своїх показів у суді. Крім цього, ОСОБА_5 є корінним жителем м. Борислав, знає його жителів та може також вплинути на інших свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів у суді. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Крім того, неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. На даний у підозрюваного ОСОБА_5 наявні відповідні можливості, які він зможе використати для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином: шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників кримінального провадження, створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім цього, ОСОБА_5 є військовослужбовцем Збройних Сил України, розвідник кулеметник розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат.

У той же час, відповідно до інформації з військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 18.02.2022 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 .

Згідно п.п. 1 п. 7-2 Перехідних положень Закону України «Про військовий обов`зок і військову службу установлено, що військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини чи місця проходження служби або дезертирували до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до глави XII "Прикінцеві положення" Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" щодо умов продовження військової служби під час дії воєнного стану окремим категоріям військовослужбовців" від 21 листопада 2024 року № 4087-IX і військову службу яких призупинено та які добровільно прибули не пізніше 1 березня 2025 року до відповідних військових частин (місць проходження військової служби), визначених центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями, і висловили готовність продовжити військову службу, командир (начальник) військової частини не пізніше 72 годин з дня їх прибуття до військової частини чи місця проходження служби продовжує відповідно військову службу, дію контракту, а також поновлює виплату грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення. З моменту продовження військової служби таким військовослужбовцям поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Таким чином, з огляду на вищевказаний закон, у разі, якщо до ОСОБА_5 буде застосовано більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, в останнього виникне реальна можливість повернутися на військову службу до будь-якої військової частини Збройних Сил України, які приймають військовослужбовців, які раніше самовільно залишили військову частину, та продовжити проходження військової служби.

З огляду на введений в Україні воєнний стан, військові частини залучаються до заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, а особовий склад (військовослужбовці) можуть відряджатися до зони бойових дій як на території України, так і за її межами.

Таким чином, ОСОБА_5 , спекулюючи на тому, що в Україні діє воєнний стан, розуміючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, може самостійно проявляти ініціативу перед командуванням вказаної військової частини щодо залучення його до виконання завдань у зоні бойових дій, включення останнього до бойових розпоряджень, бойових наказів, що фактично призупинить хід досудового розслідування, унеможливить виконання з солдатом ОСОБА_5 слідчих (розшукових) дій взагалі, та таким чином перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Також неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

ОСОБА_5 інкримінується вчинення тяжкого злочину проти життя і здоров`я за ч. 2 ст. 121 КК України, що саме по собі вказує на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , виникла необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі, а тому просить клопотання задоволити.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 строком на 60 днів без визначення розміру застави. Додав, що 14.02.2025 вранці потерпілий ОСОБА_8 помер у лікарні, що тягне за собою, відповідно, зміну кваліфікації дій підозрюваного (за диспозицією згаданої статті). Крім того, як вже зазначено в клопотанні, якщо до ОСОБА_5 буде застосовано більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, в останнього виникне реальна можливість повернутися на військову службу до будь-якої військової частини Збройних Сил України, які приймають військовослужбовців, які раніше самовільно залишили військову частину, та продовжити проходження військової служби. Вказане призупинить хід досудового розслідування та фактично унеможливить проведення слідчих дій з даним підозрюваним. Отож, вважає наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеними, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім, щоб запобігти вказаним ризикам. Доповнив, що визначення розміру застави також дасть змогу підозрюваному після її внесення впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також повернутися на військову службу, що підтверджує ризик перешкоджання кримінальному провадженню. При цьому, звертає увагу, що грошове забезпечення підозрюваний на даний час не отримує, що свідчить про його майновий стан. Крім цього, останній підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я, а тому є законні підстави не визначати розмір застави.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання і просить таке задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 щодо задоволення вказаного клопотання заперечив частково та просив визначити розмір застави при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказав, що він не має наміру переховуватися чи впливати на свідків. Доповнив, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України, однак, самовільно залишив частину, оскільки неможливо було нормально проходити службу при командирі, який у них був.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 щодо задоволення вказаного клопотання заперечив частково, а саме, в частині невизначення розміру застави. Зазначив, що слідчим у клопотанні не наведено достатньо переконливих доводів щодо наявності ризиків, оскільки таке грунтується в більшості на припущеннях. Зокрема, слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування, проте, такий не перебував у розшуку; коли останній дізнався про оголошену йому підозру, тоді й з`явився до слідчого. На даний час відсутня будь-яка експертиза, а тому наразі не встановлено, яким чином заподіяно потерпілому тілесні ушкодження, зокрема, що стало причиною його смерті. Також зазначив, що дружина потерпілого зверталася у соціальній мережі Фейсбук про допомогу, вказуючи на отримання ним травм внаслідок вибуху автомобіля. Підозрюваний має дружину та троє дітей, не має наміру переховуватися, а тому просить визначити розмір застави.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, слідча суддя дійшла наступних висновків.

У провадженні слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 07.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

11.02.2025 слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 складено та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_5 (шляхом надіслання повідомлення про підозру поштовим зв`язком, а також вручення копії письмового повідомлення про підозру дружині ОСОБА_5 ОСОБА_14 ).

14.02.2025 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, вручено особисто ОСОБА_5 .

При цьому, з наданих слідчим та прокурором матеріалів вбачається обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Поряд з тим, з рапорта від 14.02.2025 вбачається, що заявник-лікар з реанімації КНП Дрогобицька міська лікарня №1 ДМР повідомив, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 о 07 год 31 хв.

Зважаючи на викладене вище, а також враховуючи особу ОСОБА_5 , який євійськовослужбовцем Збройних Сил України, розвідником кулеметником розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, проте самовільно залишив розташування військової частини і не повернувся туди добровільно, у зв`язку з чим йому припинено виплату грошового забезпечення, останній одружений та має на утриманні (згідно свідоцтва про народження) одну малолітню дитину, беручи до уваги доводи слідчого та прокурора, зокрема, щодо можливості переховування підозрюваного, який має навики розвідника, впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом, які підтверджуються наданими письмовими доказами, вважаю доведеною в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, з урахуванням вимог ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, приходжу висновку, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим у провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак, існують правові підстави для часткового задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні. При цьому, беручи до уваги положення ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я людини, вчиненого із застосуванням насильства, запобіжний захід слід застосувати без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 309, 372 КПК України, слідча суддя,

у х в а л и л а :

Клопотання слідчого задоволити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні, тобто, до 11.04.2025 включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту взяття підозрюваного під варту до 11 квітня 2025 року включно.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 14.02.2025.

Суддя ОСОБА_1