Єдиний унікальний номер № 285/6048/24
Провадження № 1-кп/0285/227/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілих ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Звягель кримінальне провадження № 285/6048/24 0001017) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малина Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє:

23.07.2024 Черняхівським районним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 186, 71 КК України до 8 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

встановив:

15.03.2023 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_8 , на легковому автомобілі марки Меrcedes-Веnz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна прибули до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, того ж дня, без розриву в часі, діючи за попередньою змовою між собою та достовірно знаючи, що в Україні 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102- IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, який Указом Президента України наразі продовжений, ОСОБА_4 маючи судимість за вчинені злочини проти власності, діючи повторно разом з ОСОБА_8 , через незачинену хвіртку пройшли на території подвір`я вказаного домоволодіння. В подальшому переконавшись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, вони підійшли до вхідних дверей будинку та відчинивши їх, проникли всередину.

Оглянувши приміщення будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , виявили у одній із кімнат будинку на поличці у шафі грошові кошти в сумі 40 000 грн., 100 Євро, що відповідно до курсу НБУ становить еквівалент 3927,28 грн. та мобільний телефон марки Nокіа, моделі «RМ-944» вартістю 340,83 грн., які вони умисно таємно викрали.

У подальшому, з викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , стали виходити з вказаного будинку, під час чого їхні протиправні дії були виявлені потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які в цей час перебували в приміщенні літньої кухні на території свого домоволодіння.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що їх протиправні дії виявленні потерпілими, доводячи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном до кінця та продовжуючи діяти відкрито з викраденим майном вибігли з території домоволодіння потерпілих та на автомобілі марки Меrcedes-Веnz, реєстраційний номер НОМЕР_1 залишили місце скоєння злочину, чим заподіяли потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 44 268,11 грн.

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/5490/23 від 12 червня 2024 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 4 ст. 186КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно разом з ОСОБА_8 15.03.2023 близько 17 год. 30 хв. проникли до будинку АДРЕСА_2 , де виявили у одній із кімнат будинку на поличці у шафі грошові кошти в сумі 40 000 грн., 100 Євро, та мобільний телефон марки Nокіа, які вони умисно таємно викрали. У подальшому, з викраденим майном вони стали виходити з вказаного будинку, під час чого їх побачили потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , тоді вони з ОСОБА_8 вибігли з території домоволодіння потерпілих та на автомобілі марки Меrcedes-Веnz, реєстраційний номер НОМЕР_1 залишили місце скоєння злочину. Про вчинене жалкує та розкаюється. Цивільний позов заявлений потерпілими визнав.

Потерпіла ОСОБА_6 та представник потерпілих в судовому засіданні цивільний позов підтримали та просили задовольнити, стосовно міри покарання обвинуваченому не наполягали на суворому покаранні.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином виходячи з вищевикладеного та на підставі допиту обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченим, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, раніше неодноразово судимий, думку потерпілих які не наполягали на суворому покаранні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання в тому, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде досягнуто виключно в умовах його ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Вирішуючи питання по заявленому потерпілими цивільному позову суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому, згідно із ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності стосовно завданої потерпілим моральної шкоди, враховуючи душевні страждання та стрес, яких вони зазнали внаслідок кримінального правопорушення, їх вік, вимушеність змін у повсякденному житті, що пов`язано з протиправністю дій обвинуваченого, а також враховуючи визнання обвинуваченим суми цивільного позову, суд доходить висновку про відшкодування потерпілим моральної шкоди в розмірі 40 000 грн.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 66, 67 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 23.07.2024призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень8 (вісім) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведеного даного вироку до виконання. Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання за цим вироком відбуте покарання за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 липня 2024 року.

Цивільний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_6 40000 (сорок тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, а саме по 20000 (двадцять тисяч) гривень кожному.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 80529 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) гривень 89 копійок, а саме за проведення:

- судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок СЕ-19-23/35277-БД від 22.08.2023) в сумі 6912 гривень 09 копійок;

- судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок СЕ-19-23/35274-БД від 25.08.2023) в сумі 10046 гривень 89 копійок;

- судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок СЕ-19-23/35271-БД від 29.08.2023) в сумі 12570 гривень 93 копійки;

- судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок СЕ-19-23/35276-БД від 25.08.2023) в сумі 10046 гривень 89 копійок;

- судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок СЕ-19-23/35273-БД від 29.08.2023) в сумі 15004 гривні 16 копійок;

- судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок СЕ-19-23/53673-БД від 25.10.2023) в сумі 12681 гривня 01 копійка;

- судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок СЕ-19-23/53650-БД від 22.09.2023) в сумі 2425 гривень 85 копійок;

- судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок СЕ-19-23/31361-БД від 29.08.2023) в сумі 10842 гривні 07 копійок.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

- копії журналів судових засідань на 7 арк. та оптичний диск з технічним записом судових засідань у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

- чотири оптичні диски з копією інформації від операторів зв`язку Київстар, вилучену відповідно до протоколу тимчасового доступу від 27.04.2023, Лайфселл, вилучену відповідно до протоколу тимчасового доступу від 27.04.2023, Водафон, вилучену відповідно до протоколу тимчасового доступу від 11.05.2023 та Водафон, вилучену відповідно до протоколу тимчасового доступу від 29.06.2023, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію повного тексту вироку в порядку ст. 615 КПК України, негайно після проголошення його резолютивної частини, вручити прокурору та направити обвинуваченому.

Головуючий