Справа №705/167/25
1-в/705/43/25 УХВАЛА
17 січня 2025 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,
представника установи виконання покарання ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України № 3886-ІХ та приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства,
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, в якому просив суд застосувати до нього Закон України № 3886-ІХ про декриміналізацію ст. 185 КК України.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 просив його клопотання задовольнити та у зв`язку з набуттям чинності Закону України № 3886-ІХ переглянути вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2023 року.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні просив з урахуванням вимог Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 виключити з вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2022 року обвинувачення по епізоду за фактом крадіжки майна 29.10.2022 на суму 1865 грн 00 коп., та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за цим епізодом у зв`язку з усуненням законом караності діяння. ОСОБА_3 вважати засудженим вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України, залишивши без змін покарання за цим вироком за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України, у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.
Представник адміністрації установи ОСОБА_4 у судовому засіданні при розгляді клопотання засудженого поклався на розсуд суду.
Суд, вислухавши засудженого, прокурора та представника адміністрації установи, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, дійшов таких висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2022 року, яким йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, ОСОБА_3 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. Строк відбування призначеного покарання обчислюється з 24.11.2022. На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 у строк остаточного призначеного покарання частково відбуте ним покарання за попереднім вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.12.2022 з 24.11.2022 по день ухвалення даного вироку - 12.04.2023.
Відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, вчиненого 23.01.2022, яким заподіяно шкоду потерпілому на загальну суму 6402 грн 00 коп. Злочин вчинено за кваліфікуючих ознак - вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Остаточне покарання за цим вироком призначене на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.12.2022, за яким ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, в умовах воєнного стану, із заподіянням матеріальної шкоди потерпілим 23.10.2022 на суму 5053 грн 32 коп. та 29.10.2022 на суму 1865 грн 00 коп.
Остаточне покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.12.2022 призначене на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.11.2022, за яким ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, із заподіянням матеріальної шкоди потерплій 17.07.2022 на суму 4514 грн 90 коп.
Разом з тим Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.
Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.
Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.
Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).
За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.
Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.
Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.
Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.
Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2022 ця сума становила 2481 грн.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_3 за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.12.2022 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на суму, що менша ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд доходить висновку про необхідність виключення з вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.12.2022 обвинувачення по епізоду за фактом крадіжки майна 29.10.2022 на суму 1865 грн 00 коп., та звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання за цим епізодом у зв`язку з усуненням законом караності діяння.
Водночас встановлено, що кримінальна караність діянь за іншими фактами крадіжок майна за вироками Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.11.2022, 28.12.2022 та 12.04.2023 не усунута.
На цих підставах ОСОБА_3 необхідно вважати засудженим вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України. Призначене ОСОБА_3 покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України, у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі необхідно залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд
Клопотання засудженого ОСОБА_3 задовольнити.
Привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 вироки, за якими засуджений ОСОБА_3 .
Виключити з вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2022 року обвинувачення по епізоду за фактом крадіжки майна 29.10.2022 на суму 1865 грн 00 коп., та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за цим епізодом у зв`язку з усуненням законом караності діяння.
ОСОБА_3 вважати засудженим вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначене ОСОБА_3 покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України, у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим - протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1