Провадження № 1-кс/638/4036/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001140 від 23.12.2024 за ч. 4 ст. 358 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання дізнання Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001140 від 23.12.2024 за ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування свого клопотання дізнавач посилається на те, що 22.12.2024 року о 11:27 за адресою: АДРЕСА_1 було зупинено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка при перевірці документів, надала посвідчення водія з ознаками підробки.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001140 від 23.12.2024, із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України.

22.12.2024 в період часу з 11 год. 54 хв. по 12 год. 01 хв. дізнавачем СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 у присутності осіб понятих у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серія НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 18.07.1997 року, з ознаками підробки, а саме під час перевірки за базою ЧЧ УПП в Харківській області ДПП, гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримувала посвідчення водія, а також посвідчення водія НОМЕР_1 яке надала різниться по-батькові та датою народження.

В присутності понятих гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видала бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказане посвідчення поміщено до сейф-пакету № PSP 2385396.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об?єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

Дізнавачем зазначено, що оскільки вилучені речі стануть об`єктами дослідження судових експертиз, висновки яких будуть долучені до матеріалів кримінального провадження та у подальшому будуть використані як докази під час судового розгляду, на них необхідно накласти арешт.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про слухання справи за її відсутності, клопотання просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання й додані матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (частина 1 статті 170 КПК).

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1 частини 2 статті 170 КПК).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається, якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження (частина 3 статті 170 КПК).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині 1 цієї статті (стаття 98 КПК).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен серед іншого враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) відповідність майна критеріям, зазначеним в статті 98 КПК (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК); 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб (частина 2 статті 173 КПК).

У разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб (частина 5 статті 173 КПК).

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

КПК України оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт "обґрунтованої підозри", переконання (доведення) "поза розумним сумнівом" та стандарти "достатніх підстав (доказів)" тощо. Стандарти "достатніх підстав (доказів)" використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

Для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів КПК передбачено дотримання стандарту "достатніх підстав" вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК (частина 3 статті 170 КПК).

Стандарт "достатніх підстав (доказів)" для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу причетність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Така позиція є усталеною в практиці Апеляційної палати ВАКС (ухвали від 23.08.2022 у справі № 991/2776/22, від 23.08.2022 у справі № 991/2856/22, від 29.08.2022 у справі № 991/2854/22, від 23.01.2023 у справі № 991/6308/22, від 07.08.2023 у справі № 991/6343/23).

Враховуючи обставини можливого вчинення кримінального правопорушення, яке розслідуються у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, матеріали додані до клопотання не містить жодних фактичних даних про наявність в посвідченні водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 ознак підробки.

У поданому клопотанні дізнавач посилається на те, що під час перевірки за базою ЧЧ УПП в Харківській області ДПП, гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримувала посвідчення водія, а також посвідчення водія НОМЕР_1 , яке надала ОСОБА_5 різниться по-батькові та датою народження.

Водночас, як убачається із доданого до клопотання рапорту поліцейського роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_7 від 22.12.2024, перевіркою за базами ІПНП було встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 в базі даних значиться на гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що може свідчити про допущення помилки при внесенні відомостей в базу даних ІПНП, а не про підроблення документа.

Загальним правилом застосування заходів забезпечення кримінального провадження є те, що їх застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (пункт 2 частини 3 статті 132 КПК).

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права (пункт 1 частина 1 статті 7 КПК). Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 8 КПК).

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012).

У § 44 рішення Lavrechov v. the Czech Republic від 20.06.2013 (заява № 57404/08) ЄСПЛ наголошує, що для того щоб втручання було сумісним із положенням першого речення частини першої статті 1 Протоколу № 1, воно повинно бути законним, задля загального (суспільного) інтересу та пропорційним, тобто воно повинно мати "справедливий баланс" між вимогами загальних інтересів громади та вимогами захисту основних прав особи (див., зокрема, Beyeler v. Italy, заява № 33202/96, § 107, та Gladysheva v. Russia, заява № 7097/10, 06.12.2011, § 75). Оцінюючи пропорційність втручання, суд повинен враховувати, з одного боку, важливість переслідуваної мети, а з іншого - тягар, який покладається на заявника, включаючи характер втручання, поведінку заявника та поведінку органів державної влади (див. Yildirim v. Italy, заява № 38602/02, та Forminster Enterprises Limited v. Czech Republic, заява № 38238/04, 09.10.2008, § 75)

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на майно, яке зазначено в клопотанні дізнавача, не відповідає крітєріям справедливого балансу між публічними та приватними інтересами у цьому провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання дізнавача не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. 170-175 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001140 від 23.12.2024 за ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1