ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/7021/23

Провадження № 11-сс/820/90/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Хмельницького апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2025 року, якою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовча Гора, Хмельницького району, Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 березня 2025 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження №0000486 від 14.09.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та 3 ст. 307 КК України.

30 січня 2025 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України та вручено копію повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 прохає ухвалу слідчого судді скасувати та обрати ОСОБА_7 міру запобіжного заходу не пов`язаної із триманням під його під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання із застосуванням засобів електронного контролю.

Вважає, що судом не в повній мірі враховано міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; має цивільну дружину, малолітнього сина, батька, який хворіє на вади зору якого ОСОБА_7 фактично доглядає, оскільки в побуті батьку важко себе обслуговувати; малолітній син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 на даний час хворіє, відповідні документи надав до апеляційної скарги та прохав їх дослідити в судовому засіданні в якості характеризуючого матеріалу.

Вважає, що зазначені обставини свідчать про міцні соціальні зв`язки його підзахисного, наявність в нього постійного місця проживання.

Крім того, зазначає апелянт, в силу вимог ст. 89 КК України він є не судимий.

Звертає увагу, що в ухвалі слідчого суді зазначено, що суд не визначає розмір застави у відповідності до п. 5, ч. 4 ст. 183 КПК України. Однак, зазначає, що не визначення розміру застави за вищевказаною нормою є правом, а не обов`язком суду та вважає, що вищевикладені характеризуючи матеріали дають підстави для визначення розміру застави у відповідності норм КПК України.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та захисника, які прохали задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу захисника такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 N 4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04.07.2024, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, які полягали у незаконних виготовленні, перевезенні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини амфетаміну та наркотичного засобу канабісу, і з цією метою ОСОБА_9 прийняв рішення створити організовану групу, де виступив як організатор.

До складу організованої групи на основі добровільності та єдності злочинних намірів увійшли особи, з яким тривалий час товаришував, зокрема, раніше судимих ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які згідно плану організованої групи виготовляли, фасували їх відповідно до потреб збуту та збували наркотичні засоби та психотропні речовини.

З метою організації безперервного виготовлення та збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, ОСОБА_9 , діючи в складі організованої групи із ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 обладнали лабораторію за адресою АДРЕСА_3 , Також, за вказівкою організатора, учасники організованої групи встановили у вказаному приміщенні засоби відеоспостереження.

ОСОБА_9 та за його вказівками інші учасники організованої групи, з метою подальшого збуту, систематично (один раз на 10/15 днів) виготовляли психотропну речовину амфетамін, масою близько 500-1000 г, а також посезонно здійснювали вирощення наркотичного засобу канабіс.

Вивчивши ринок збуту амфетаміну та канабісу, ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_7 , встановив ціну за 1 г амфетаміну - 350 грн, для постійних клієнтів і 500-700 гривень за 1 грам амфетаміну особам, які здійснюють придбання 1-2 рази на місяць, а за 10 г канабісу 500 грн.

Отримавши від усіх співучасників добровільну згоду на співучасть у вчиненні злочинів, ОСОБА_9 довів до них деталі заздалегідь розробленого ним плану, згідно якого та розподілених функцій, останній здійснював загальне керівництво організованою групою, підбирав учасників, розподіляв ролі та функції між учасниками, надавав вказівки з організації злочинної діяльності, здійснював керівництво діями учасників та контролював виконання покладених обов`язків, використовував форми та методи конспірації, зобов`язував учасників неухильно дотримуватись наданих ним вказівок, здійснював фінансування спільної злочинної діяльності, встановлював вартість наркотичних засобів та психотропних речовин, забезпечував виконання відведеної кожному учаснику ролі в організованій групі, за що останні отримували винагороду, безпосередньо контролював виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту та збут психотропної речовини - амфетамін та наркотичного засобу канабісу, а також придбання, зберігання, перевезення прекурсорів для їх виготовлення.

ОСОБА_7 під час вчинення злочинів виконував наступні функції: з відома ОСОБА_9 надавав вказівки з організації злочинної діяльності іншим учасникам, використовував форми та методи конспірації, приймав участь у виготовленні психотропної речовини амфетамін, приймав замовлення на збут психотропної речовини амфетамін та наркотичного засобу канабіс, фасував та безпосередньо збував наркотичні засоби та психотропні речовини.

ОСОБА_11 під час вчинення злочинів виконував наступні функції: виконував вказівки організатора, здійснював виготовлення, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини - амфетамін та наркотичного засобу канабіс, а також придбання, зберігання, перевезення прекурсорів для їх виготовлення.

ОСОБА_10 , під час вчинення злочинів виконував наступні функції: виконував вказівки організатора, здійснював виготовлення, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини - амфетамін та наркотичного засобу канабісу, а також придбання, зберігання, перевезення прекурсорів для їх виготовлення, здійснював безпосередній збут наркотичних засобів та психотропних речовин.

ОСОБА_12 , під час вчинення злочинів виконував наступні функції: виконував вказівки організатора, здійснював виготовлення, систематичне фасування, зберігання психотропних речовин та наркотичних засобів (канабіс) з метою збуту, здійснював збут психотропних речовин та наркотичних засобів (канабіс).

Стійкість організованої групи виражалася в стабільних, міцних, внутрішніх зв`язках між її учасниками, існуванні певних правил поведінки, спільної мети, яка базувалася на бажанні кожного з них отримувати стабільні незаконні матеріальні прибутки для задоволення власних потреб у виді грошових коштів, а також в наявності єдиного, відомого всім учасникам організованої групи плану злочинної діяльності та виконання визначених ролей суть якого полягала в організації безперервного виготовлення, перевезення, зберігання з метою збуту та збуті психотропних речовин та наркотичних засобів на території Хмельницької області, отриманні грошових коштів від такої діяльності, наявністю системи конспірації, що виражається в спеціальному маскуванні під час перевезення, конспірації під час спілкування між собою усіх учасників злочинної організації, розроблені єдині для всіх учасників групи правила поведінки, формування складу організованої групи на підставі наявних тісних стосунків між її учасниками, обізнаність учасників із планом злочинної діяльності із чітким розподілом функцій.

У своїй діяльності, учасники організованої групи використовували різні мобільні термінали зі стартовими пакетами операторів мобільного зв`язку, а саме: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ( ОСОБА_9 ), НОМЕР_3 ( ОСОБА_7 ), НОМЕР_4 ( ОСОБА_11 ), НОМЕР_5 ( ОСОБА_10 ) та НОМЕР_6 ( ОСОБА_12 ), які використовували для спілкування між собою та узгодження злочинних дій, для спілкування з потенційними придбувачами психотропних речовин та наркотичних засобів.

Створивши організовану групу, ОСОБА_9 вирішив розпочати безпосереднє вчинення злочинів, які полягали у незаконних виготовленні, перевезенні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини амфетаміну та наркотичного засобу канабісу.

Організувавши виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту та збут психотропної речовини амфетамін та наркотичного засобу канабіс, а також придбання, зберігання, перевезення прекурсорів, члени організованої групи в період часу з 04.07.2024 до моменту припинення їх злочинної діяльності, вчинили ряд тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень в повному та не повному складі, а також окремо за попередньою змовою групою осіб.

Так, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи у складі організованої групи, а також за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з метою власної наживи, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, зокрема положень ч. 1 ст. 7 вказаного закону, згідно якого діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України, дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим законом, а в передбачених ним випадках порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, а також в порушення вимог ч. 3 ст. 7 цього ж Закону, згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включена до таблиць ІІ і ІІІ Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці ІV Переліку, здійснюється суб?єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом, згідно ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» передбачено, що незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, останні вирішили збагатитися маючи на меті збут психотропних речовин та наркотичних засобів, здійснювали незаконне придбання, незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин та наркотичних засобів.

В матеріалах судової справи містяться матеріали щодо обґрунтованості підозри саме у вчиненні вказаних злочинів.

Крім того, колегія суддів бере до уваги і тлумачення поняття, «обґрунтованості підозри», надане Європейським судом з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р. Так, суд зазначив, що стосується ступеня «підозри», то суд перш за все хоче відмітити, що як вказано в його рішенні по справі Броуган та ін.., «стаття 5 п.1 «С» не передбачає, що слідчі органи повинні мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення або в момент арешту, або в період тримання під вартою. Метою допиту під час затримання є подальше просування кримінального переслідування шляхом підтвердження, або усунення конкретної підозри, яка обґрунтовує арешт: факти, які викликали підозру ще не досягли того рівня, який є необхідним для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступній стадії кримінального процесу.

Судом було встановлено, що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскаціює майна, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя правильно врахував, що ОСОБА_7 , є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, неодружений, має на утриманні малолітню дитину та батька з інвалідністю, вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнає частково. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_7 , у вчиненні особливо тяжкого злочину в сфері обігу психотропних речовин, що становить підвищену суспільну небезпечність.

Також, слідчий суддя врахував всі наведені ризики, визначені ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, та дійшов обґрунтованого висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором, з чим погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання, особистої поруки та застави, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, протиправного впливу на свідків та інших підозрюваних, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. У відповідності до п.5 ч.4 ст.183 КПК України не може бути визначений розмір застави, адже ОСОБА_7 , інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів

Враховуючи особу підозрюваного, обставини, за яких вчинено злочин, в якому його підозрюють, наслідки, що настали, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя правильно вважав, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, так як жоден більш м`який запобіжний захід, на вказаній стадії досудового розслідування, не здатний запобігти ризикам, встановленим в судовому засіданні та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За таких обставин колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2025 року, про обрання щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюна строк до 28 березня 2025 року включно - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді