Номер провадження:1-в/521/1318/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2024 року м.Одеса
У зв`язку із закриттям кримінального провадження просить скасувати арешт майна, а саме: 1/2 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ;
- квартири АДРЕСА_2 ;
- квартири АДРЕСА_3 ;
-житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;
-автомашини«HYUNDAI GALLOPER»,1999 рік випуску, шасі № НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 ;
-автомашини «TOYOTA CAMRY 3.5L», 2006 рік випуску, шасі № НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 .
У клопотанні зазначає, що оскільки кримінальне провадження закрито, вирок суду у частині конфіскації майна в дохід держави в рамках кримінальної справи не був постановлений, обвинувачений повністю звільнений від кримінальної відповідальності, а також цивільний позов залишено без розгляду, і вищевказана ухвала Малиновського районного суду м.Одеси набула законної сили 23.02.2021 року, виникло питання про зняття арешту вище перерахованого майна, що позбавляє власників цього майна можливості реалізувати права власників. Просить задовольнити клопотання.
ОСОБА_3 , який діє також і як адвокат в інтересах ОСОБА_4 , надав до суду заяву відповідно до змісту якої просив розгляд клопотання здійснити за його відсутності та ОСОБА_4 , клопотання підтримав в повному обсязі.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суть клопотання, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно із ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з постановленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Крім того, при постановленні остаточного судового рішення суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.
Заявником до свого клопотання було долучено копію ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 16.12.2021 року, яка надана суду не у повному вигляді, а саме відсутня одна із сторінок ухвали суду.
Отже під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження судом вже здійснювався розгляд клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, ухвала суду набрала законної сили, в апеляційному порядку не оскаржувалася.
Заявником до суду разом із клопотанням надані копії постанов слідчого про накладення арешту на зазначене майно та протоколів опису майна за 2010 рік, який був накладений в 2010 році у кримніальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.366 КК України на майно, яке належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку КПК України в редакції 1960 року.
Таким чином матераіли кримінального провадження, які перебували в провадженні Малиновського райнного суду м.Одеси не містять відомостей про арешт зазначеного у клопотанні майна та судом вже здійснювався розгляд зазначеного клопотання. Крім того власником майна крім ОСОБА_3 є інша особа, яка не є учасником кримінального провадження - ОСОБА_4 .
Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19) у пунктах 21.1, 21.4, 32 визначено, що спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що питання про скасування арешту майна, яке ОСОБА_3 , який також як адвокат діє в інтересах ОСОБА_4 , ставить перед судом слід розглядати в порядку цивільного судочинства. Таким чином, власник майна може звернутися до суду за захистом з питанням повернення йому майна, надавши докази щодо належності йому майна та застосування до майна такого заходу, як арешт майна.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи наведене, суд прихолдить до висновку, що заявнику слід звертатися з питання скасування арешту майна в порядку цивільного судочиснтва.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом згідно вимог ч.3 ст.26 КПК України.
У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність залишення клопотання без розгляду, що не позбавляє можливості заявника звернутися до суду для захисту свого права.
Керуючись ст. ст. 9,26, 170-174,372 КПК України, суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який також діє як адвокат в інтересах ОСОБА_4 - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1