Справа № 161/7991/24 Провадження №11-кп/802/281/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

12 березня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2025 року щодо ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2025 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_5 , застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави скасовано. Заставу в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, що була внесена 23.02.2024, на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.02.2024 у справі №161/3037/24, провадження № 1-кс/161/1026/24 повернуто заставодавцю ОСОБА_6 за належністю.

Також цією ухвалою суду зупинено кримінальне провадження № 0000047 від 26.04.2023 щодо ОСОБА_4 до звільнення (демобілізації) останнього з військової служби.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про відновлення розгляду кримінального провадження та про скасування запобіжного заходу у вигляді застави та повернення внесеної застави застоводавцю.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.

Стаття 24 КПК України гарантує право на оскарження процесуального рішення. Водночас, вказаною нормою дане право пов`язано з передбаченим цим Кодексом порядком на таке оскарження.

Таким чином, реалізація права апеляційного оскарження рішень суду, ухвалених у кримінальному провадженні, забезпечується в порядку, визначеному КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч.2 ст.392 КПК України передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали суду про скасування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді застави та зупинення судового провадження до звільнення обвинуваченого з військової служби під час судового провадження, а згідно вимог ч.2 ст.392 КПК України оскарженню підлягають лише ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тому і посилання суду в резолютивній частині оскаржуваного судового рішення про можливість його оскарження в апеляційному порядку не ґрунтується на положеннях ч.2 ст.392 КПК України.

Відповідно до п.4 ст.399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки апеляційна скарга прокурора подана на ухвалу суду, яка не входить до переліку ухвал, визначених ч.2 ст.392 КПК України, які можуть бути оскаржені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України.

На підставі наведеного і керуючись ст.392, ч.4 ст.399 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2025 року щодо ОСОБА_4 .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя Волинського

апеляційного суду ОСОБА_2