Справа №127/2312/25
Провадження №1-кс/127/1081/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Старий Оскол, Бєлгородської області, російської федерації, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, в рамках кримінального провадження №0000060, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000060, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, але не пізніше 20.01.2025, незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку незаконно зберігала з метою збуту.

В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, 20 січня 2025 року, близько 17 год. 10 хв., незаконно зберігаючи при собі, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, знаходячись на по вул. Гніванське шосе у м. Вінниця, навпроти 2-го провулку Гніванського шосе, була зупинена працівниками сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, з метою перевірки документів відповідно до ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію». На запитання працівників поліції про наявність заборонених речовин, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що її дії, спрямовані на незаконне зберігання з метою збуту психотропних речовин, будуть викриті, повідомила, що у неї при собі наявна особливо небезпечна психотропна речовина - PVP.

В подальшому, правоохоронними органами за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 , було затримано у порядку ст. 208 КПК України, як особу підозрювану у вчиненні злочину та в ході затримання, у присутності захисника та двох запрошених понятих, виявлено та вилучено 24 двадцять чотири згортки у клейкій стрічці жовтого кольору із невідомою речовиною, одинадцять згортків у клейкій стрічці жовтого-зеленого кольору із невідомою речовиною, вісім згортків у клейкій стрічці червоного кольору із невідомою речовиною та один згорток у клейкій стрічці червоного кольору в середині якого міститься кристалоподібна речовина.

Крім того, ОСОБА_5 добровільно видала мобільний телефон Huawei у корпусі блакитного кольору із ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , мобільний телефон TECNO SPARK 8C із ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 та мобільний телефон iPhone 12 із ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , у якому наявні 32 зображення із місцями збуту наркотичних речовин.

Згідно висновку експерта матеріалів речовин та виробів від 21.01.2025 року в наданій на експертне дослідження речовині масою 1,9772 г., міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, масою 1,3925 г.

21.01.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обставинами, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення є сукупність доказів отриманих у ході досудового розслідування, зокрема: протокол затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку статті 208 КПК України від 20.01.2025; протоколи оглядів від 20.01.2025 та 21.01.2025; протокол обшуку від 21.01.2025; висновок судової експертизи матеріалів, речовин та виробів; постанови про визнання предметів речовими доказами; інші матеріали.

ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке їй загрожує, у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення; незаконного впливати на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов та спотворення ще не досліджених судом доказів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування до підозрюваної іншого, більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки: особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, репутацію та соціальні зв`язки; особиста порука не може бути застосована, оскільки у ОСОБА_5 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу; домашній арешт не може бути застосований, оскільки обставини вчиненого злочину свідчать про те, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, матиме можливість незаконно впливати на свідків.

Викладене свідчить про наявність достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, оскільки вони не забезпечать її належну процесуальну поведінку та забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, а також запобігання вчинення дій, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України під час кримінального провадження.

Враховуючи особу підозрюваної, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, вважаю за необхідне визначити розмір застави в межах 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Дані підстави свідчать про неможливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, тому з урахуванням викладеного слідчий у клопотанні просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання. Вказував, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки, оскільки має двох дітей, тому просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала думку захисника. На запитання суду де та з ким на даний час проживають її діти, повідомила, що вже більше року її діти перебувають на утриманні її матері, а вона лише інколи перераховує кошти на їх утримання.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 інкримінується скоєння тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, раніше судима, має двох дітей, однак вони не перебувають на її утриманні та з нею не проживають, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та стримуючих факторів.

Ризики вчинення підозрюваною дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрювана ОСОБА_5 може намагатись переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя переконаний в доцільності задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків передбачених КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) діб з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 18 години 00 хвилин 20 січня 2025 року.

Встановити строк дії ухвали до 18 години 00 хвилин 21 березня 2025 року

Визначити ОСОБА_5 розмір застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покластина ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Якщо ОСОБА_5 не виконає покладені на неї обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрювану ОСОБА_5 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: