Справа № 930/2144/22
Провадження №11-кп/801/397/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі :

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

представника потерпілої адвоката - ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

установив:

Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2024 року - ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначено йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня затримання на виконання вироку. Позовну заяву ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином - задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , матеріальні збитки, пов`язані із організацією похорон покійного ОСОБА_10 , у розмірі 11 185 (одинадцять тисяч сто вісімдесят п`ять) гривень. У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено в повному обсязі.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженню в загальній сумі 32077 (тридцять дві тисячі сімдесят сім) гривень 60 коп. ухвалено стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави (отримувач коштів ГУК у Вінницькій області/м. Немирів/24060300; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002796; код класифікації доходів бюджету: 24060300).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 08.06.2022, ухвалено скасувати.

Також оскаржуваним вироком вирішено питання речових доказів.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09 вересня 2024 року - закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_11 у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги. Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 - задоволено частково. Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000100, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, змінено в частині вирішення цивільного позову. Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 100000 (ста тисяч) гривень та витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень. У решті вирок залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03 лютого 2025 року ухвалу Вінницького апеляційного суду від 09 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 03 квітня 2025 року включно.

З огляду на це, до початку апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України. На переконання прокурора, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити та продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, вказали, що ризик переховування не підтверджуються доказами, а тому є надуманими.

Представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити та продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно з ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Крім того, розглядаючи питання про продовження строку запобіжного заходу в виді тримання під вартою, суд для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Аналізуючи зміст заявленого прокурором клопотання, колегія суддів визнає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який був підставою для застосування Верховним Судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 не зменшився.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний, обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Таким чином, доводи захисника про недоведеність продовження існування ризиків та відсутність доказів на їх підтвердження безпідставні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні у тяжкого злочину, неодружений, непрацевлаштований, не навчається, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні немає, а тому усвідомлюючи, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, та за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, під страхом можливого притягнення його до кримінальної відповідальності та загрози призначення в подальшому судом реального виду покарання, може переховуватися від апеляційного суду.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність вказаного ризику для застосування обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено. Окрім того, апеляційний суд ураховує, що матеріали кримінального провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

Ураховуючи вищезазначене, оцінюючи суспільний інтерес, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, а також з метою попередження ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, а дія запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовженню до набрання вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2024 року законної сили.

Керуючись ст.ст.177, 183, 197, 331, 405, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

ухвалив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Апеляційний розгляд відкласти на 09 год. 00 хв. 24.03.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3