Справа № 731/682/24
Провадження № 1-кп/731/6/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Варвинського районного суду Чернігівської області № 1 матеріали кримінального провадження № 0000038 від 27 травня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця с. Озеряни Варвинського району Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, неодруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, непрацюючого, не має статусу особи з інвалідністю, не має статусу учасника бойових дій, раніше судимого: вироком Варвинського районного суду від 05 квітня 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, зміненого ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 14 червня 2016 року, якою до покарання, призначеного судом першої інстанції, застосовано ст. ст. 75, 76 КК України та звільнено його від покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалість 2 роки; вироком Варвинського районного суду від 14 червня 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; вироком Варвинського районного суду від 02 серпня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; 04 червня 2022 року звільненого умовно-достроково на 6 місяців 16 днів зі Старобабанівської виправної колонії № 92 на підставі ухвали Бердичівського міського суду від 07 вересня 2022 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 18 березня 2024 року, будучи військовозобов`язаним, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних у зв`язку з оголошенням Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-ІХ (зі змінами), загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні сили України.

У період з 18 березня 2024 року до 19 березня 2024 року ОСОБА_4 пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої, згідно з довідкою військово-лікарської комісії № 3/635 від 04 квітня 2024 року, його визнано обмежено придатним для проходження військової служби під час мобілізації.

Військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 22 березня 2024 року ОСОБА_5 вручено ОСОБА_4 повістку та повідомлено про необхідність прибути 26 березня 2024 року до вказаного відділу для подальшої відправки до місця несення служби.

Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , будучи обмежено придатним до військової служби, 26 березня 2024 року та у подальшому до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув.

12 липня 2024 року військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 вручив ОСОБА_4 повістку та повідомив про необхідність прибути 16 липня 2024 року до вказаного відділу для подальшої відправки до місця несення служби.

Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , будучи обмежено придатним до військової служби, 16 липня 2024 року та у подальшому до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув.

Також 12 липня 2024 року ОСОБА_4 , з метою ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації, власноручно написав та надав до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про відмову від проходження військової служби.

30 жовтня 2024 року військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 знову вручив ОСОБА_4 повістку та повідомив про необхідність прибути 30 жовтня 2024 року до вказаного відділу для подальшої відправки до місця несення служби.

Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , будучи обмежено придатним до військової служби, 30 жовтня 2024 року та у подальшому до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув.

При цьому 30 жовтня 2024 року ОСОБА_4 знову власноручно написав та надав до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про відмову від проходження військової служби.

05 листопада 2024 року ОСОБА_4 повторно пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої, згідно з довідкою військово-лікарської комісії № 3/2561 від 05 листопада 2024 року, його визнано придатним до військової служби у військових частинах забезпечення для проходження військової служби під час мобілізації.

05 листопада 2024 року військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 знову вручив ОСОБА_4 повістку та повідомив про необхідність прибути 05 листопада 2024 року до вказаного відділу для подальшої відправки до місця несення служби.

Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , будучи придатним до військової служби у військових частинах забезпечення та не маючи права на відстрочку від призову, передбаченого ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, без поважних причин, маючи можливість прибути до відділу комплектування, не прибув 05 листопада 2024 року та у подальшому, до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації. Крім того, 05 листопада 2024 року ОСОБА_4 , з метою ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації, власноручно написав та надав до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про відмову від проходження військової служби.

Своїми умисними діями, що виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, не визнав. Суду пояснив, що дійсно його неодноразово викликали до ІНФОРМАЦІЯ_3 , вручали йому повістки, у березні 2024 року він пройшов медичний огляд, за результатами якого був визнаний обмежено придатним для проходження військової служби під час мобілізації, а 05 листопада 2024 року знову пройшов медичний огляд, за результатами якого був визнаний придатним у військових частинах забезпечення для проходження військової служби під час мобілізації, проте не з`явився за викликом та написав заяву про відмову від проходження військової служби, адже він має незадовільний стан здоров`я. Просив суворо не карати за скоєне.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України підтверджується оголошеними, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами:

- оригіналом картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного, а також оригіналом довідки військово-лікарської комісії від 04 квітня 2024 року, відповідно до яких ОСОБА_4 обмежено придатний до військової служби (а.с. 54, 56);

- оригіналом картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного від 05 листопада 2024 року, а також оригіналом довідки військово-лікарської комісії від 05 листопада 2024 року, відповідно до яких ОСОБА_4 придатний до військової служби у військових частинах забезпечення (а.с. 61, 62);

- оригіналами повісток, відповідно до яких ОСОБА_4 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 17 год. 00 хв. 30 жовтня 2024 року та на 17 год. 00 хв. 05 листопада 2024 року, з речами, вказаними на звороті повістки, для відправки до місця несення служби (а.с. 58, 65);

- бланками розписок про отримання повісток на 09 год. 00 хв. 26 березня 2024 року, на 09 год. 00 хв. 16 липня 2024 року, на 17 год. 00 хв. 30 жовтня 2024 року та на 17 год. 00 хв. 05 листопада 2024 року, з підписами ОСОБА_4 про отримання бойових повісток (а.с. 51, 52, 58, 65);

- розписками ОСОБА_4 від 20 березня 2024 року, про те, що він попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу (а.с. 53, 58, 65);

- актами від 16 липня 2024 року, 30 жовтня 2024 року та 05 листопада 2024 року про неприбуття ОСОБА_4 по бойових повістках (а.с. 57, 59, 63);

- письмовими заявами ОСОБА_4 від 12 липня 2024 року, 30 жовтня 2024 року та 05 листопада 2024 року про відмову від проходження служби в Збройних Силах України (а.с. 55, 60, 64).

Крім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України підтверджується показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що він несе службу в ІНФОРМАЦІЯ_6 . Обвинувачений неодноразово викликався для проходження ВЛК, двічі пройшов його, був визнаний обмежено придатним для несення служби, наміру оскаржити рішення ВЛК не мав, однак він усно та письмово відмовився від проходження служби.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена, а його дії, що виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, слід кваліфікувати за ст. 336 КК України, за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

При обранні виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 не працює, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; не має статусу особи з інвалідністю; відсутність пом`якшуючих покарання обставин, обтяжуючу покарання обставину рецидив злочинів, посередню соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, викладену у досудовій доповіді, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 336 КК України.

Враховуючи ситуацію, яка наразі склалася у країні, а саме повномасштабне вторгнення держави агресора на територію України та конституційний обов`язок кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений ОСОБА_4 в умовах воєнного стану умисний нетяжкий злочин представляє підвищену суспільну небезпеку, що могло призвести до підриву військової дисципліни, розлагодження дій, спрямованих на захист суверенітету держави, тому суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки на переконання суду, визначення іспитового строку на підставі ст. 75 КК України не забезпечить у повній мірі такої важливої мети покарання, як запобігання вчиненню аналогічних кримінальних правопорушень іншими особами, всупереч вимогам статей 50, 65 КК України.

Звільнення осіб, які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, від покарання з випробуванням, на думку суду, не відповідає принципам та меті призначення покарання, а також суспільній необхідності на сьогоднішній день. Активні бойові дії на території України продовжуються, ворог не відступає та, навпаки, акумулює свої сили, воєнний стан, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у країні триває, а наші мобілізаційні ресурси потребують постійного оновлення. Зазначене у своїй сукупності свідчить про суттєво підвищений ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння.

Вказаний висновок суду узгоджується зі сталою судовою практикою та позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 641/1067/23.

Враховуючи вищевикладене, зокрема ступінь тяжкості злочину та особу обвинуваченого, суд доходить висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відсутня.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.

Витрати, пов`язані із залученням експертів, у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Речові докази:

-оригінал довідки військово-лікарської комісії № 3/635 від 04 квітня 2024 року;

-оригінал картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_4 від 20 березня 2024 року;

-оригінал розписки ОСОБА_4 про отримання бойової повістки від 26 березня 2024 року;

-оригінали роз`яснення ОСОБА_4 ст. 336 КК України від 20 березня 2024 року та 30 жовтня 2024 року;

-оригінали заяв ОСОБА_4 про відмову від отримання повістки від 20 березня 2024 року та 30 жовтня 2024 року;

-оригінал бойової повістки та розписки від 30 жовтня 2024 року;

-оригінал картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_4 ;

-оригінал повістки та розписки ОСОБА_4 про отримання бойової повістки від 05 листопада 2024 року;

-оригінал роз`яснення ОСОБА_4 ст. 336 КК України від 05 листопада 2024 року;

-оригінал заяви ОСОБА_4 про відмову від отримання повістки від 05 листопада 2024 року;

які приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000038 від 27 травня 2024 року, після набрання вироком законної сили повернути ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1